/ 
-■38 
letiden, under og i Fuglebjergene, med mindre det er et sygt 
Individ, der kryber op paa Landet, hvor det kan. Saaledes blev 
for nogle Aar siden en Lomvie fanget paa Land, som var ud¬ 
magret og forkommet paa Grund af, at nogle rode Glasperler med 
en fiin Traad vare bundne om dens Hals og havde hindret den i 
dens frie Bevægelser. 
Lomvien bygger ingen Rede, men lægger Æg umiddelbart 
paa Klippen, som kun er bedækket med dens Excrementer, der 
tjene til at stotte Ægget, og som især ere nodvendige paa de Rou¬ 
ger (Klippehylder) , der skraae udad. Paa Rougerne ligge 
Æggene, det ene ved Siden af det andet, undertiden i tusind- 
viis. „Ejur^^ og „Skortar^^, mindre og storre Fordybninger ind 
i Bjerget, samt Huller benyttes af mindre Colonier, der enten 
ikke faae Plads paa Rougerne, eller af andre Aarsager vælge 
disse Steder. 
Det tidligste man seer Æg i Fuglebjergene er i Ugen fra 
12te til 19de Mai. Den 2den Juni (Slutningen af 7de Uge af Som¬ 
meren) have alle Lomvierne lagt deres Æg. I den anfdrte Tid 
lægger den bestemt sit Æg, kun eet, der er smukt tegnet, ial- 
mindelighed stærkt gront med sorte Streger og Prikker og ual¬ 
mindelig stort i Forhold til Fuglens Storrelse. Hvis Veiret, 
(Snee og Regn) forhindrer den i at lægge i Bjerget, værper den i 
Soen under Bjerget. 
Undertiden styrter et Fuglebjerg i Soen. 1 saa Tilfælde 
soger Fuglen, hvis del er skeel i den Tid, den er borte fra 
0erne, de nærmeste Steder, hvor den kan faae Plads, men hvis 
saadanne Steder ikke findes tæt ved, holder den sig dog den 
fdrsle Sommer paa Soen under Bjerget og lægger sit Æg i Van¬ 
det, men senere afbenylter den andre Steder. 
Saasnart Lomvien har værpet, forbliver den i Bjerget, hvor¬ 
imod de Fugle, som ikke have lagt Æg, flytte til og fra efter 
den foran anfdrte Orden. Han og Hun af dem, som have lagt 
Æg, skiftes til at ruge og at sdge Fode i denne Tid. Hver Lom¬ 
vie kjender sit eget Æg, uagtet der kunne være flere hundrede 
