51 
en Lunde paa sil Æg paa slet Mark V 2 Miil midt inde paa en 
Oe, i opdyrket Land. Han og Hun skiftes til at ruge. Ungen, 
„Pisen“ fodres af de Gamle med Tobiser {Ammodytes)^ som For¬ 
ældrene bringe i Næbet, indtil 50 Stkr. ad Gangen efter hvad der 
siges, saaledes at Tobiserne, der ere indeklemte imellem Over- 
og Undernæb, hænge ned paa begge Sider af Næbet ligesom Skjæg. 
Det er ikke saa let at komme til Kundskab om, hvor stort Antal 
den kan holde i Næbet ad Gangen. Jeg har gjort Forsdg dermed 
ved at fleie en „Sildbærer“ og fandt kun 18 Stkr. Tobiser, som 
faldt fra den, men jeg indrbmmer, at jeg fandt langtfra alle dem, 
som den tabte, og naar Pastor H o 1 m i Kroyers Tidsskrift siger, at 
man ,,hyppig seer den svumme eller flyve med en Ammodytes 
(Nebbasild) der krunimer sig omkring dens Næb“, da begriber 
jeg ikke, hvorledes han er kommen til at anfore sligt. Selv om 
han slet ikke havde hort det i hver Mands Mund almindelige 
Sagn, at Lunden bærer 50 „Nebl)asild^^, burde hans Oie dog 
aldrig have kunnet bedrage ham i den Grad, at han kunde 
ansee de mange nedhængende Ammodyter for een Fisk, der krum¬ 
mede sig om Fuglens Næb. Neppe engang i et enkelt, sjeldent 
Tilfælde vil det kunne skee, at en Lunde skulde lade sig ndie 
med at tage en eneste Tobis ad Gangen; thi Tobiserne svdmme 
ikke enkeltviis, men i Stimer, og naar Lunden har begyndt at 
fiske i en saadan Stime, bliver den ikke et Oieblik over Vandet, 
men lisker uophdrligt, indtil den har Næbet fuldt. 
At Lunden kan fange saamange Fisk, holde dem i Næbet 
og svømmende ordne dem saa smukt, kan vel synes utro¬ 
ligt, men det skeer dog. Jeg troer sikkert, at det maa gaae 
saaledes til, at den holder de fangede Fisk fast med Tungen, 
imod Overnæbet, medens den gaber for at fange flere, og ved at 
lægge Tungen igjen ned i Undernæbet vil den atter paa samme 
Maade kunne holde den gjorte Fangst, naar den gaber paany. 
De Lunder, som bygge i Urer og nederst ved Soen, have 
Æg tidligere end de, der bygge hdiere oppe i Bjergene. 
4 ^ 
