77 
Den er meget forsigtig og vanskelig at komme paa Skud. 
Naar man nærmer sig til den med Baad, og den ikke tager 
til Vingerne, men dykker, er man sikker paa den, hvis man er 
istand til at roe ligesaa stærkt, som den svdmmer under Vandet; thi 
den svommer altid i en lige Linie. Naar man saa passer at holde 
sig bagefter den i et kort Bosseskuds Afstand, vil man ialmin- 
delighed ved dens fjerde eller femte Opdykning faae Skud paa 
den, da den saa maa give sig Tid at trække Veiret. 
124. Graculus cristatus (Fab.) 
Dansk: Topskarv. 
Færoisk: Skarvur., 
er ligesom foregaaende, almindelig baade Vinter og Sommer; dog 
er dens Antal i de senere Aar meget aftaget; thi der bliver gjort 
stærkt Jagt efter den, da den er en velsmagende Fugl, især Un¬ 
gen, hvis Kjod i Smagen ligner Haresteg. 
Den nærer sig ligesom Hiblingen af Seien og andre Fiske. 
1 Frastand er den ikke god at skjelne fra forrige. Imidler¬ 
tid kan man strax kjende den, naar den dykker, idet den gjor 
et Spring i en Bue op af Soen med tætsluttende Vinger, naar 
den gaaer under, hvorimod Hiblingen skyder sig fremad i Dyk¬ 
ningen. 
Gamle Fugle have den bekjendte Top kun fra Juletiden af indtil 
i Slutningen af Juli. 1 den dvrige Tid af Aaret mangle de den. 
Skarvens Tunge er saa liden, at den egentlig kun er et 
Rudiment. Man siger herom paa Færderne, at det er til Straf 
for, at den sladdrede for Ravnen, hvor Edderfuglen havde sin 
Rede, og Sagnet benyttes endnu jevnlig for dermed at skræmme 
et sladderagtigt Barn. ,jQvuj veår Skarvur tungulejsur? Tuj han 
seje Ravnenun frå qveår Eåvan åttil“ 
Den yngler ikke hos os i Selskab med Hiblingen, som Dr. 
Kjærbdlling siger, men derimod i Urer under store Klippe¬ 
stykker, hvor den allerede i Februar lægger 3 Æg, der have 
samme Udseende som Hiblingens, men ere mindre. Den lægger 
