Videnskabelige IWeddelelser 
fra 
den naturhistoriske Forening i Kjobeiihiivn. 
Andet Aarli. 
1862. Udgivne af Selskabets Bestyrelse. Nr. 6-9. 
Om Falsters Vegetation 
af Provst H. P. G. Koch. 
(Meddeelt i IVlCdet den 15 December 1862.) 
Baade ved sin Beliggenhed og Beskaffenhed er F’alsler el 
Mellemled mellem Sjælland og Moen paa den ene Side og Lolland 
paa den anden Side. Den nordlige og nordostlige Deel, som 
vender mod de fdrstnævnte Oer, har nogle bakkede Partier, hvis 
hoieste Punkt dog ikke naaer stort over 130 Fod. Den sydlige og 
sydvestlige mod Lolland vendende Deel er, med Undtagelse af 
nogle faa Punkter, næsten ganske flad og har ingen Hdide, som 
naaer 70 Fod. Jordbunden bestaaer mest af Leer, som i en ringe 
Dybde gaaer over i stærk Leermergel. Ikke sjelden findes reenl 
Kridt i secundær Leiring saa nær Overfladen, at det opkastes 
af GrSfterne. Paa et eneste Sted, ved Sydspidsen af Gjedser- 
odde, findes fast Kalksteen, som ligger for Dagen i Strandkanten. 
Midt igjennem Landet fra NO. til SV. strækker sig dog et Bælte 
med lettere Jord, som enkelte Steder gaaer over til reent Sand, 
Delte Bælte er paa flere Steder afbrudt af Moser og torveagtige 
Enge, og her findes ogsaa lo store ægte Hedemoser, Horreby 
Lyng og Mosen mellem Hanenau, Oustrup og Skjorringe Skov, 
som ikke har noget fælleds Navn, men benævnes i sine enkelte 
Dele Borre Mose, Lidstrup Lyng, Virket Lyng o. s. v. 1 Oens 
hoieste Bakkeparti mod NV bestaaer Jordbunden flere Steder af 
grovt Kalkgruus, men da dette dækkés af el Leer- og Muldlag 
af Vy til 1 Alens Mægtighed, liar Undergrundens Beskaffenhed 
ingen synderlig Indflydelse paa Vegetationen. 
