213 
prikkede Skjæl udelukke den fremdeles paa den ene Side fra 
Lygophis^ hos hvilken Skjællene ere uprikkede, og paa den anden 
Side fra Alsop/iis^ der har toprikkede Skjæl. I nogen af de 
dvrige paa Cuba forekommende diacranterine Slægter, saasom 
Uroiheca^ Colorhagia^ Arrhyton og Crypiodacus^ vilde den, som de 
ovenanfdrte Særkjender udvise, ligesaa lidt kunne finde Plads, 
og det er neppe nodvendigt nærmere al fremhæve de Forhold , i 
hvilke den afviger fra disse. 
1 Overkjæbebenet findes 10 eller 11 Tænder foruden de lo 
forlængede, paa Afstand fra de ovrige slaaende bageste; i Under- 
kjæben 14 til 15. 
Til hvad der allerede er anfdrt med Hensyn til'Hovedets 
Skjoldbeklædning skulle vi endnu foie, at der kun findes eet 
forreste Oieskjold, som oventil bdier sig om paa Oversiden af 
Hovedet uden dog at naae hen til det uparrede Pandeskjold, 
eller, som det ogsaa kaldes, Verticalskjoldet. Tdileskjoldet er 
kun lille og har en nogenlunde quadralisk Form; begge Næse¬ 
skjoldene ere omtrent ligestore. Af de Ivendé bageste Oieskjolde 
er det dverste det storste;- bag dem findes forst et Tinding¬ 
skjold, der udfylder Rummet mellem Nakkeskjoldene og det sjette 
og syvende Overlæbeskjold; derpaa folge endnu to mindre Tin¬ 
dingskjolde, det ene ovenover det andet; men den dvrige Deel 
af Tindingregionen dækkes med Skjæl, som neppe mere fortjene 
Navn af Tindingskjolde. Overlæbeskjoldene ere 8 i Tallet, det 
tredie, fjerde og femte stdde op til Oiet, hvis Pupil som sæd- 
vanlig er rund. Af Underlæbeskjolde ere der 9; det fdrste stdder 
bagved det midterste uparrede sammen med del tilsvarende paa 
den anden Side. 
Farven er (i Spiritus) langs den storste Deel af Rygsiden, snart 
lidt lysere snart lidt morkere tjærebrnun eller sodbruun; paa de to 
nederste Skjælrækker bliver den imidlertid pludselig betydelig lysere, 
og der fremkommer derved langs hele Kroppen et smalt lysbruunt 
Raand mellem den morkere Deel af Rygsiden og Bugen, som har 
en smudsig graa Fai ve, der bliver stedse morkere bagtil, og som 
