218 
storre Antal af Bugskinner end han, idet vi hos 3 Exemplarer 
have talt respective 141, 145 og 146; Analskinnen er deelt. 
Udmaaling af 2 Individer: 
Totallængde. 458™*” — 314“'". 
Halens Længde .... ITT*"*" — ISO""". 
Bugskinner. 146 — 145. 
Haleskinne-Par. 84 — 85. 
Da de ovennævnte 5 Exemplarer er Alt, hvad vore Musæer 
gjennem en længere Aarrække have faaet tilsendt af denne Art, 
medens der derimod er bleven indsendt omtrent 60 Exemplarer 
af de tvende Alsophiser, maa man formode, at den er mindre 
hyppig end disse. Om den virkelig er indskrænket alene til 
St. Thomas og St. Jan eller ogsaa forekommer paa den nær¬ 
liggende 6 Vieques, eller vel endog paa St. Croix, kunne vi 
for Tiden ikke afgjdre. 
Alsophis saucticruds Cope og A, aiitillensis (Schl.). 
Efterat Giinther allerede i 1859 havde gjort opmærksom 
paa, at den paa St. Croix forekommende Alsophis (eller efter den 
da gjældende Nomenclatur: Dromicus) afviger fra den paa St. 
Thomas forekommende ved et ringere Antal Skjælrader (17) samt 
en noget forskjellig Farvetegning’'^), har Cope iaar i sin allerede 
forud citerede Afhandling i Eebruarheftet af Philadelphia Acade- 
miets Proceedings benyttet de af Giinther fremhævede Forskjel- 
ligheder til derpaa at grunde Opstillingen af den paa S t. Croix 
hjemmehdrende Form som en fra den ægte Alsophis antillensis 
forskjellig, selvstændig Art, som han giver Navnet Alsophis sanc- 
licracis. 
’) On tlie Reptiles from St Croix, West Indies, collected by Messrs. A. and 
E. Newton i the Annals and Magazine of Nat. Hist. for September 1859, 
p. 209 sequ. 
