223 
Copcs megel korte Diagnose, og denne er neppe tilstrækkelig 
til at lose alle Tvivl. Saameget fremgaaer dog af den, at 
.1. melanichnus ligesom vor Slange kun har 17 Skjælrader*) og 
fremdeles ligner den i, at Skjællene ere kantede med sortebruunt, 
og at Bug- og Ilaleskinnerne ere sortrandedej men derimod 
passer Copes Ord om Grundfarven paa Rygsiden: ,,yello\vish 
olivaceous” kun daarlig paa vor Slanges rddligbrune Farve; de 
tre mdrke Baand, som udgaae fra Isseskjoldene hos Å. melanichnus^ 
finde vi ikke hos vor Slange, og vi maac betvivle, at Nogen vilde 
kalde Bugens Farve ,,olivaceous yellowish” hos vor Slange, saa- 
ledes som det hos Cope hedder om hans. Da nu Copes 
y\. melanichnus tilmed er fra en anden 6, have vi troet hellere 
at burde, ialfald foreldbig, opstille vor Slange som en egen Art, 
end at henfdre den til en allerede beskreven, uden at kunne 
godtgjdre dens identitet med denne; men' vi indrømme, at 
den med Tiden muligviis kan vise sig dog at falde sammen 
rncd den. 
U d m a a I i n g: 
flele Længden.TØS’”*”* 
Halens Længde. 225"’"’. 
Hovedets Længde maalt til den bageste Ende 
af Sommen mellem Isseskjoldene.181"”". 
Hovedets Længde maalt til Mundvigen . . . 21"’"’. 
Bugskinner 175, Haleskinne-Par 122. 
*) Det hedder hos Cope: »Sqiianiation as in A. sancticrucis; seveiiteen 
rows of rather hroad scales, two more than antillensis-,« heri er der 
unægtelig en Modsigelse; men da Arten lorst sammenlignes med 
A. sancticrucis, kan der vel neppe være Tvivl om, at Skjælraderne ere 
rigtigt angivne, og at Feilen stikker i, at der er sat »more« istedet- 
for »less«. 
