242 
F a r V e l e g n i n g e II er hos det foreliggende Individ omtrent 
som hos del andet i „Erpét. générale“ omtalte, paa een Gang 
plettet og stribet. De lyse Pletter sprede sig over Kroppens og 
Halerodens Sider og Lemmernes Rygside. Kropsidernes Grund¬ 
farve er sort; af lyse Striber kan der erkjendes 8, af hvilke den 
underste ligger heelt nede paa Kroppens Sider; til Ndd kan man 
erkjende en niende uparret midt ned ad Ryggen; den fremkommer 
derved, at de to nærmeste lyse Linier ere indfattede af el svagt 
sortagtigt Baand, i Modsætning til hvilket det mellemliggende 
smalle Parti viser sig som en lys Stribe. Ogsaa her er Strube- 
folden farvet af et sort Tverbælle, saaledes som det beskrives i 
j^Erpét, gériér." 
Ameira corvina Cope*). 
Af denne Art har Hr. Ri ise tilsendt os 3 Exemplarer fra 
Sombrero, den nordligste af de karaibiske Oer, netop den samme 
Lokalitet, hvorfra Cope havde sine. Da Copes Beskrivelse ikke 
er aldeles udtbmmende, skulle vi her meddele en ny Beskri¬ 
velse af denne fra de i det foregaaende omtalte temmelig for- 
skjellige Art, 
Hovedets Beklædning synes ikke al frembyde noget særdeles 
mærkeligt; dog kan mærkes, al medens ellers Nakkeskjoldet 
pleier at være det - mindste af fem, som '*’danne en Tverrække, 
danne disse Skjolde her snarere en Gruppe med Nakkeskjoldet 
i Midten, paa Grund af, at deltes Naboskjolde ved en Tverlinie ere 
deelle i to. De Srnaagryn, som ogsaa hos andre Arter tildeels 
omkrandse Supraorbitalskjoldene bagtil og paa Siderne, naae her 
lidt længere fortil paa disses indvendige Side end hos A. Riisn 
og Orsledii. Skjælkilen mellem Underkjæbens to Skjoldrækker er 
kun lidet udviklet og dannet af en enkelt Skjælrække ligesom 
hos A. vulgaris og Orsledii^ og det fdrste Par Sublabialskjolde 
berbrer hinanden fuldstændigt. Tindingskjællene ere fine, men 
■') Proc. Acad. Nat. Sc. of Philadelphia. Fehr. 1802. 
