# 
257 
Anolis piilchellus D. I). 
Denne Art lejendes fra S t. Thomas, hvor den er temmelig 
almindelig paa dyrkede Steder, fra St. Croix, hvorfra der findes 
Exemplarer i det Kongl. Musæum, fra Tortola, Just v. Dyck, 
Vieques, Portorico og Martinique. Vi ansee det for 
ufornddent at udarbeide en Diagnose af denne velbckjcndte Art, 
men skulle dog til Beskrivelsen i ,,Erpétologie générale” fdie 
fdlgende Bemærkninger: 
Hannerne have ogsaa her i Reglen en lav, mere eller mindre 
tydelig Hudfold midt nedad Ryggen fra Nakken til Halen; den 
dannes af en dobbelt Skjælrækkc, hvis Skjæl enten aldeles ikke 
eller kun i en meget ringe Grad ere stdrre end Naborækkerne. 
Alle Hovedets Skjæl og Skjolde ere kjdlede, de sldrre have endog 
flere Kj die, f. Ex. Sublabialskjoldene; ligeledes ere Overarmens 
Skjæl og de store Skjæl paa Underarmens og Laarets Forside 
forsynede med flere Kjdle. Den Gruppe af stdrre Skjolde, som 
indtager en Deel af Supraocularregionen, bestaaer undertiden kun 
af 5—6 Skjolde. Den eneste foreliggende Hun har et noget 
kortere Hoved end de andre, som ere Hanner og hos hvilke 
Hovedets Længde idvrigt varierer endeel; den mangler Hudfolden 
langs ned ad Ryggen, og dens Hale er ikke hdi, sammentrykket 
og savtakket som Hannens, men lavere og mere trind, med 
skarpt udprægede, ophdiede Linier, som dannes af Skjælkjdlene; 
den er ogsaa mindre tydelig leddeelt end hos Hunnerne. Ifdlge 
hvad Hr. Riise meddeler os, ere Hunnerne i det Hele lidt 
mindre end Hannerne, me*n uden nogen væsentlig Forskjel i 
Farve eller Tegning. En hvidlig Stribe, som oventil er skarpt 
begrændset, Idber hos dem Alle hen under Oiet fra Snudespidsen 
til omtrent midt paa Kroppens Sider eller undertiden lige til 
Halen. Ovenover den Idber, fra Oiet af, en mdrkere Stribe, som 
bundet med nogen Vanskelighed at skjelne mellem Ungerne af disse to 
Arter. Har man flere Exemplarer for sig, vil Hovedets forskjellige 
Physiognomie dog snart afgjdre Sporgsmaalet. 
17 
