285 
har indsendt tvende Skildpaddeæg, som han atter selv havde 
faaet under Navn af Trunk-turtle-Æg fra den tæt ved St. Jan og 
St. Thomas liggende O Torto la, og fordi disse Ægs betydelige 
Stdrrelse virkelig svarer godt til Sphargis'ens kolossale Propor¬ 
tioner, medens den forbyder at benfdrc dem til nogen af de tre 
andre Ilavskildpadder, som ifdige flr. Ri ises og Andres Med¬ 
delelse forekomme ved de dansk-vestindiske Oer, Chelonia caretta^ 
imbricata og viridis. Thi medens Ægene af disse saavel efter 
Agassiz’s*j som efter vore egne Erfaringer kun ere 39 til 
41 Millimetre i Gjennemsnit, ere de tvende Trunk-turtle-Æg 
fra Tor tola 60 til 61 Millimetre, altsaa fuldtvel en Trediedeel 
mere i Tvermaal. 
Vi benytte Leiligheden til her endnu at tilfoie en lille Op¬ 
lysning om Sphargis-S\ægtens geographiske Udbredning. At slutte 
fra de i den herpetologiske Literatur foreliggende Angivelser er 
Sydspidsen af Afrika og navnlig Kysten i Nærheden af det gode 
llaabs Forbjerg det eneste Punkt af dette store Continents Kyst¬ 
strækning, hvor den hidtil vidstes at forekomme. Den udbreder 
sig imidlertid der langt videre og gaaer langs Afrikas Vestkyst 
heelt op til Guineabugten og Guldkysten. Det Kongelige natur¬ 
historiske Musæum har allerede for mere end 30 Aar siden faaet 
en nyfodt Unge af en Sphargis tilsendt fra de Etablissementer, 
som Danmark dengang besad paa Guineakysten, og senere har 
samme Musæum fremdeles fra Musæet i Eeiden modtaget nok en 
slig Unge, som ligeledes skal være taget ved den samme Kyst. Der 
kan saaledes ingen Tvivl være om, at Sphargis-S\ægten forekommer 
i Guineabugten, og det ikke blot af og til, men at den regel- 
*) I Contributions lo the nat. hist. of the Unit. States. First Monograph, 
Vol. II, tab. Vil, fjg. 30 har Agassiz givet en Afbildning af 
Caouanaens Æg, der viser dem 40—41 nu« i Tvermaal; Ægene af 
Chel. imbricata have vi fnndet at variere mellem 39 og og 
den spiselige Skildpaddes Æg have som bekjendt omtrent den samme 
Storrelse. 
