dem alle foran Taaspidseri. Der lindes to runde Hælknuder, af 
hvilke den indre er den tydeligste; derimod fattes den Tar- 
salmembran , som udmærker Tarsopterus, Paa Hovedet og 
Kroppen er Ryghuden forholdsvis rigeligt udstyret med temmelig 
grove Hudvorter, der dog ikke ere stillede tæt sammen, men 
anbragte med smaae Mellemrum. Ogsaa Skinnebenets ovre Side 
er tydelig vortet, og bagved Mundvigene, mellem disse og Over¬ 
armens Udspring, er der tydelige Spor til en Pa roti d edannelse; 
Huden er nemlig her fuld af fine Porer; derimod giver denne 
formeentlige Parotide sig ikke — paa det foreliggende Exernplar — 
lilkjende ved nogen Opsvulriing. Paa Undersiden af Kroppen og 
Hovedet ere Vorterne Hade og saa læt stillede, at deres Grund- 
llader faae et kantet Omrids ; de savnes mellem Underkjæbens Grene, 
men optræde igjen bagpaa Laarene som et bestemt begrændset Parti. 
Udmaaling af del foreliggende Exernplar; 
Længde af Hoved og Krop.25™“. 
Baglemmerne 
Bagfoden . . 
Farven er mdrk olivenbrun. Bugen og Lemmernes Un¬ 
derside mdrkt skidengul med sort Marmorering. Som dets 
Hjem angives „Australienhvorved der rimeligvis skal 
forslaaes Ny-Holland. Sammesteds findes en nærstaaende 
Form, Uperoleia marmorata Gray; ja man kunde maaskee 
opkaste det Sporgsmaal, om disse to Former ere forskjellige, 
især naar man kun kjender Uperoleiaen af Giinthers korte 
Beskrivelse’^), der ikke er detailleret nok til en i det enkelte 
gaaende Sammenligning, men i det hele passer paa den fore¬ 
liggende Form , naar undtages , at Habitus beskrives som 
Pleurodema-agligt, hvilket for Plerophrynens Vedkommende ialfald 
vilde være en mindre heldig Sammenligning, og al Ta abræm men 
aldeles ikke omtales. Da G ii n t h e r ogsaa har havt Ha n n e r 
for sig, kan denne Forskjel ikke bortforklares som en Kjonsfor- 
# 
’} Calalugue of liatruchia salientia iii tlie liritisli Museum, p 31). 
