330 
Mange lidet troligt, at han skulde kunne have taget Feil. Ved 
nærmere Overveielse vil man imidlertid formeentlig komme til en 
modsat Slutning; Fabricius kan neppe have seet flere end hoist 
nogle faa Narhvaler i Gronland. Langs dette Lands Vest¬ 
kyst viser dette Hvaldyr sig nemlig kun sjeldent og sparsomt 
sdndenfor den 65de Grad, og heller ikke tidligere har det 
nogensinde regelmæssigt eller i Mængde været at finde længere 
sydpaa; det er Noget, som bekræftes ved mange og eens- 
stemmige Vidnesbyrd, og hvormed ogsaa selve Fabricius’s 
Angivelser ret godt slemme; thi i Fauna Groenlandica hedder 
det (S. 30) y^hahitat in borealibus parlibus freti Dauidis^ præ^ 
sertim sinu Disco ultraque^ australioribus rarissime;^ og i Zoo¬ 
logiske Samlinger, hvor Fabricius udtrykker sig lidt ud¬ 
førligere, læser man: ,,l Friderichshaabs-District gives kun faa 
af dem alene i Quanafjorden og de samme smaa.” Det har saa- 
ledes end ikke været ved sit sædvanlige Opholdssted (llluilarsuk 
paa Oen Narsalik) at Fabricius kan have lært Narhvalen at 
kjende; visse Steder i hans Beskrivelse vise fremdeles tydelig, at 
han tildeels har maattet stotle sig til Andres Beretninger, og 
om det end ikke er muligt med Sikkerhed at sige, at dette 
netop gjælder ogsaa om hvad der berettes om Tandens Stilling, 
saa er det idetmindsle heller ikke nogetsteds med tydelige Ord 
sagt, at han selv med egne Oine har seet saa meget som een 
eneste end sige flere Narhvaler, der havde Slodtanden siddende 
i hoire Side. 
Undersoger man dernæst, hvorvidt Fabricius’s Angivelse 
maatte være bleven bekræftet fra andre Sider, vil man hos 
Scoresby, der jo dog paa sine mange Reiser ofte har havt 
Leilighed til at fange og undersøge Narhvaler, finde den udtryk¬ 
kelige Forsikkring, at han aldrig har seet nogen, som havde 
Tanden siddende paa hoire Side, skjondt han derfor ikke tor 
nægte, at el sligt Tilfælde kan forekomme*). Det samme negative 
’l An Account of Ihe Arct. Regions. Vol. I, p. 490. 
