3 
nævnes af Porl)es’’‘j som funden i We 11 inglon-Kanalen. 
Ved Grand-Man an i Fund y Bugten er den ifdlgc S ti m p s o n^* * * ) 
meget almindelig, og den lever endnu ved Kysten afMassacliu- 
setts, hvorfra jeg har seet Exemplarer i Prof. Sar s’s Samling. 
Den er fremdeles funden baade ved Island og ved Færderne, fra hvilke 
Steder der opbevares Exemplarer af den i Universitetets zoologiske 
Museum; den findes endelig ved alle skandinaviske Kyster lige 
fra Nordkap og ved de brittiske Kyster lige til Kanalen, men er 
ikke funden i Middelhavet. Ved Arksut har Hr. Barre tt^ der 
i forrige Sommer opholdt sig der for at indsamle Bloddyr og 
Echinodermer til Museet i Cambridge og velvilligen har meddelt 
mig sine Erfaringer om de af ham iagttagne Echinodermers 
• 
bathymetriske Forhold, fundet den fra Havbredden indtil 3 Favnes 
Dybde paa Klippebund. Fabricius’s Exemplar var derimod 
optrukket med en Dybvandssndre fra mange Favnes Dybde i et 
Fjordgab Sonden for Frederikshaab med stærk Strdm***). Andre 
Steder er den iagttaget paa Dybder, der ligge mellem Hav¬ 
bredden og henimod 50 Favne, altsaa i Laminarie- og Corallin- 
bæltet*}*). 
I et Tillæg til Dr. S uth e ri a n d s Journal of a voyage (Capt. Pennys) 
in BaHinsbay and Barrow Strait, Vol. II. p. CCIV, London 1852. 
• ’) W. Stiinpson; Synopsis of the marine invertebrata of Grand-Manan 
or the region about the mouth of the bay of Fundy, IVew Brunswick. 
1853. (Smithsonian Conlributions.) 
***) Dens gronlandske Navn Innellualih betyder ifolge Fabricius (Zoolog. 
Saml. 1. c.) „den tarmede” af Innellnk, en Tarm, „fordi den er saa 
tarmrig”, hvorved naturligvis tænkes paa de i mange tynde ’fraade op¬ 
løste Forplantningsredskaber. Fabricius fortæller sammesteds, at„Gron- 
lænderne ere bange for den; tbi de sige, at engang en Grønlænder 
sovende ved Strandbredden blev overfaldet af saadan en, som udsuede 
alt hans Blod, for ban vaagnede, saa han dode”. — Dette Sagn kan 
danne et morsomt Paralleisted til Vignetten i Forbes’s History of britisk 
starfisbes p. 197. 
t) Skjondt der neppc kan være nogen Tvivl om, at den grønlandske Form er 
identisk med den ved de ostlige Nordhavskyster levende, maa jeg dog 
bemærke, at jeg ilxke bar kunnet tiiide Hudpladernes Forhold saaledes, 
som Diiben og Koren beskrive det. I Enden af hver Fod er der en 
rudimentær Kalkskive og paa Siden af Fodderne enkelte smalle lang- 
1* 
