12 
til at bevæge sig frit omkring, sidde de temmelig ubevægeligt 
paa Stene og Klipper, fastsugede ved Bugskivens Sugefddder. 
I de nordiske Have er denne Slægt i det mindste repræsenteret af 
3 Arter; desuden besidder Universitetsmuseet 2 smaae Arter, af 
hvilke den ene er fra Vestindien^), den anden fra Sydspidsen af 
Sydamerika 
5. Psolus phantapus S tr u s s e n fel d t („Strå n d-Reddiken* **) ’ 
(Holotliuria phantapus) Fabricius i Zoologiske Bidrag, Vid. Selsk, 
Skr. VI Deel, p. 111, og i „Zoologiske Samlinger” 6te Hefte, p. 223, 
Nr. 1555, 1812; Zoologia Danica tab. 112-13) har som voxen en 
teendannet noget krummet K ro p , der baade fortil og bagtil, hvor 
Legemet ender i en Spids, fortsætter sig langt udenfor den firkantede 
faste og rynkede Bugskive, der har 3 Fodrækker, en paa hver Side 
og en i Midten. Skjællene ere belagte med grove Korn, men ere 
hos de voxne mere dækkede af hinanden og af Huden end 
hos den folgende Art. Hos Ungerne ere Skjællene forholdsvis 
storre og mere synlige ' og Legemets For- og Bagende mindre 
udviklede og mindre fremtrædende; den midterste Række af Suge- 
fodder mangler, og de ligne i del hele saa meget Ungerne af 
Psolus Fabricii^ at det er endnu vanskeligere at adskille dem end 
at skjelne mellem Ungerne af Psolus phantapus og af Ps. squa- 
matus Diiben og Koren***). Hos de voxne skal Farven 
være sort, hos Ungerne derimod lysere; Fangarmene afbildes 
som rosenrode med gulladne Spidser. Det storste grøn¬ 
landske Exemplar i vore Museer har en Længde af c. 3", 
men den kan blive en Deel storre. Fabricius’s storste Exem¬ 
plar havde, Fangarmene medregnede, en Længde af TVs". Skjondt 
den er nedsendt baade fra God havn og Fi sk e r n æ s s e t, 
er den dog vistnok langtfra saa hyppig ved Gronland som fol¬ 
gende Art. Fabricius kjendte den ikke, da han udgav sin 
*) Meddelt af Dhrr. K i i s e og Krebs paa S t. T h o m a s. 
**) Meddelt af Hr. Goiivernor S ch y th e i Puntas Arenas. 
***) Sinlgn. Skandinaviens Echinoderiner 1. c. p. 314 og folgende Sider. 
