15 
fra Newfoundland og hos Prof. Sars et Ira Ma s s a c li u s e ti s, 
hvorfra ogsaa Go uld har beskrevet den under Navn af Holo- 
thuria squamala. Men maaskee er dens Udbredning i en anden 
Retning endnu stdrre; thi Middendorff omtaler i 2det Rind af 
sit siberiske Reiseværk p. ISO, at den ^IJolulhuria squamata M ii 11.”, 
som Pa 11 a s beskrev*} under Navn y^Ascidia squamata^'’ ^vdi Kurilerne, 
er hjembragt fra St. Pauls Oen i Rehringshavet; og da derved samme 
Ledighed omtales, at Petersborger Akademiets Museum besidder dette 
Dyr fra Grdnland, bliver del rimeligt, skjdndt vistnok langtfra afgjort, 
at Psolus Fabricii forekommer i de Have, der forbinde Ishavet med det 
stille Hav. Under den F’orudsætning, at Kornene paa P a 11 a s’s tdrrede 
Exemplarer have været afslidte eller affaldne, saaledes som det 
undertiden er Tilfældet med slet bevarede Stykker, fremgaaer der 
heller ikke af den citerede Afbildning eller Reskrivelse nogen 
Forskjel fra vor gronlandske Art. Pallas’s Fremstilling af Kalk¬ 
ringen giver heller ikke Anledning til at formode nogen Arts- 
forskjellighed. CMvieria SitkaensislAvdiwåi (prodromus animalium 
etc., p. 247) er maaskee heller ikke andet; i det mindste kunde 
dens korte Diagnose: y^dorsum miniaturn, tentacula decem q)urpureaj 
abdomen albidum, longitudo l^/o poUicis et ultra” godt passe paa 
vor grønlandske Art. 
Om den Dybde, hvori Psolus Fabricii lever, vide vi kun, al 
Stimpson, ved Manan fandt unge Exemplarer paa 5 Favnes 
Dybde og udvoxne paa den underste Side af fremspringende 
Klippemasser i den fjerde Underafdeling af Littoralbæltet. Man 
synes heraf at kunne slutte, at den ikke lever paa saa stor Dybde 
som Psolus squamatus^ der kun træffes mellem 20—50 Favne. 
Ved Arksut fandt Hr. Rarrett den ikke. 
4. Chiridota Eschscholtz 
horer ligesom de 2 fdlgende Slægter til de fodlose Former, som 
man kunde betegne som „Ormpolser”. De have et ormformigt 
*) Nova Acta P e t r o p o 1 i I a ii a , T. II, 1788, p. 244, lab. VII, f. 34 — 37. 
