39 
(la Fodporernes og Piggenes Antal i Piggrupperne ligesom hos 
nærstaaende Former tiltager med Alderen. Ilos Exemplarer 
med 10'"'" Tverimial finder jeg de 10 Arme overmaade korle 
(2Vi""") og Uyggen temmelig tæt dækket af Grupper paa 4— 6 
Pigge; disse Grupper ere, sammenlignede med det udvoxne Dyrs, 
forholdsvis store og faae. Armhræmrnerne, der adskille Hyg- og 
Pugsiden, og ikke, som senere er Tilfældet, ligge heelt nede paa 
Pugsiden, tælle c. 8 Paxiller, som tiltage i Udvikling fra Arm¬ 
spidsen til Armvinkelen. Langs med hver Armfure taltes c. 14 
Tverrækker af buttes Pigge, 4 i hver. 1 de saakaldte Pugrum, 
der endnu ere meget smaae, secs kun nogle ganske faae Pigge. 
Mundpladerne bære hver 4 Pigge, af hvilke den inderste og 
længste er rettet ind mod Munden, som altsaa dækkes af en 
Krands af 20 horizontale Pigge. — Jeg har desvæ'rre ikke kunnet 
undersdge jevnaldrende Exemplarer af den færdske Form. 
Da Fabricius udgav sin Fauna grdnlandica, kjendte 
han ikke denne Art som grdnlandsk, men i hans ovenfor om¬ 
talte utrykte Manuskripter*) beskrives „Chagrin- Stjernen, Ast, 
aspera Miill. (prodr. Zool. Dan. 2333)” efter 4 Exemplarer fra 
Norge og 1 fra Godthaab i Grdnland. Af disse 5 Exemplarer 
vare de fire 9-armede og beskrives saaledes: „Straalerne ere trinde, 
men ved Roden meget brede og skilles kun der fra hinanden 
ved en smal Mellemrift; udad fra Midten af at regne blive de 
meget smallere og trindere, tilspidsede.” Det femte derimod — 
formodenlig det grdnlandske — var lO-armet, „og paa samme mær¬ 
kede jeg Straalerne at være smallere og gabe videre fra hinanden.” 
Under Forudsætning af, at den sidst beskrevne Form 
kun er en Afart af Solaster endeca,^ har denne Art en stor 
geographisk Udbred ning, da den ikke alene findes ved 
begge de modstaaende Kyster af Atlanterhavet, men ogsaa i den 
nordlige Deel af det slille Hav, f. Ex. ifolge Prandt ved Sitka. 
*) 7(lc Ilcfle Nr. 1736 p. 126, 
