40 
Den findes fra Finmarken (Tromso) til Sundel, ved de briltiske 
Kyster lige til det sydlige Irland, ved Færoerne og ved Island, ved 
Gronland lige til Omenak, ved Newfoundland — hvorfra jeg har 
seet et 7-armet Exemplar i Christianiamuseet — og i Fundy 
Bugten samt ved Maine. Dens Udstrækning i Dybden er tem¬ 
melig stor, da den er taget paa forskjellige Dybder mellem 
Havets Niveau og 90 Favnes Dybde. 
16. Solaster papposus Linné (Asterias jjapposa Fabricius, 
Fauna grdnlandica Nr. 364; Sosolen (Ast. pajrposa)^ Zoologiske 
Samlinger 2det Hefte p. 370, Nr. 349). 
Ogsaa af denne Art maae vi skjelne mellem en typisk 
og en afvigende Form, men her er det den typiske Form 
— svarende til Afbildningen hos Forbes (Brit, Slarf. p. 112) 
og i Cuvier regne anirnal, edit. illustrée, zoophytes — der 
forekommer ved Gronland. Den har en stor Skive og 10 — 13*^') 
korte kegledannede Arme, hvis Længde i det hdieste er lig 
med Skivens Tvermaal; de ere ikke opsvulmede ved Grunden, 
men aftage jevnt i Forlighed ud mod Spidsen. Huden er tem¬ 
melig blod, da Kalknettet ikke er tæt, men efterlader store 
Mellemrum, der kun ere dækkede af en tynd Hud; det bc- 
staaer af mange sammenleddede Smaastykker, hvilket dog fdrst 
\ 
viser sig ved at betragte Huden fra den indvendige Side, Hvor 
Hudskeletlets Grene stode sammen, bære de Knipper (Roste, 
Paxiller) af Borster eller Pigge, forbundne ved en fælleds cylindrisk 
Fod. I hvert af disse Knipper er der omtrent 30 Borster; paa 
yngre, mindre slidte Exemplarer ligne de ofte smaae Kogler, da 
de ere sammensatte af flere Kredse af kegledannede Pigge, de 
længste i Midten. Disse Koste ere stillede i saa stor Afstand, 
at der — naar man ikke medtager de smaae, der kunne sidde 
imellem dem — er lige saa langt imellem dem, som de selv ere 
hdie, og at man i en Tvcrlinie mellem 2 Armvinkler i det hdieste vil 
Det hyppigste Antal cr 12, kun et enkelt af de nndersdgte Individer 
har 10. 
