120 
Af Hagerne har den indre (Fig. 18 c.) den forrige Tands 
Grundform, men er meget smalere; paa hver Side af den langs 
Bugfladen lobende Kjdl har den en smal vingeformig Udbredelse, 
af hvilke den indre er stdrst og ender med en skarp Tand 
(sjeldent sees 2 saadanne). Den ydre Hage (Fig. 18 d.) har 
en lignende Form som hos den anden Art; ogsaa den viser en 
Antydning til en smal Vingedannelse opad Indsiden (meget sjel¬ 
dent sees en svag Antydning til en Tanddannelse). 
Tænderne vare af sædvanlig, lys Ravfarve, især farvede i 
deres tykkere Deel; de bagest i Skeden vare aldeles farveldse, 
disse vare (især Sidetænderne) tillige bldde, bdielige og i Spidsen 
ofte snoede (Fig. 18 e.). Breden af Mellemtanden, maalt ved 
Begyndelsen af den omslaaede Deel, belob sig til c. 0,122™™. 
Den mellem Tænderne i den bageste Deel af Raspeskeden lig¬ 
gende Masse bestod af runde og aflange, ofte korthalede Kjærner 
(c. 0,007™™ lange) med flere Kjærnelegemer, samt mellemleiret, 
moleculair Masse (Fig. 19). 
Spiseroret var temmelig kort, sammes tætte Folder fort¬ 
satte sig over i den forholdsviis rummelige Mave. 
De ovre Ganglier (Fig. 8) vare af oval Form (sammes Neu- 
rilem syntes ved Indtræden ligesom at dele dem i 2 bag hinan¬ 
den liggende Masser). Disse Ganglier stode gjennem en længere 
Commissur i Forbindelse med de afrundet- trekantede Pedal¬ 
ganglier og ved en kortere med Buccalganglierne, der ind¬ 
byrdes hængte sammen ved en længere Commissur. Nervecel¬ 
lerne vare temmelig smaa, i Gjennemsnit c. 0,016—0,035, 
sjeldent 0,04™™. 
Oinene fandtes som hos Marsenierne (1. c. p. 49). 
paa hinanden. Forholdet er vel kun beregnet paa at give Tænderne 
storre Fasthed under Brugen og paa en mindre Rumoptagen i Pulpen, 
og Troschel har i det Væsentlige (der Gebiss der Schnecken. I. (1856) 
p. 21) Ret i at tilbagevise min Opfattelse. 
