188 
Tapia, fandt jeg i Nicaraguas nordligste Provinds Segovia i Nær¬ 
heden af Xinotega i en Hdide af c. 4000 Fod med Blomst og 
umodne Frugter i Januar. Det benævnes her Mato sano (det 
sunde Træ), da de velsmagende Frugter, som have en paafal¬ 
dende Lighed med Sapoten, ansees for en sund Spise. Jeg 
formoder, at dette Træ ogsaa forekommer i Costa Rica; idet- 
mindste finder jeg dets Navn opfort i min Dagbog i en Forteg¬ 
nelse over Træer, som skulle voxe i Omegnen af Turrialva, hvor 
det dog ikke kom mig for 6ie paa mine Udflugter; men om det 
maaskee har en noget storre Udbredning i Centralamerika, saa 
er dog saa meget vist, at det her langt fra spiller en saa vigtig 
Rolle som Casimiroa edulis i Mexico, hvor dette Træ under Navn 
af den hvide Sapote (zapote blanco) er udbredt over den storste 
Deel af Landet, saavel vild som dyrket, fra de varme Kystegne 
til en Hdide af 7000 Fod.*^) 
Casimiroa har indtil den seneste Tid kun været kjendt af 
La Llavés og Lexarcas ufuldstændige Beskrivelse (Veg. Descr. 
V. 2 p. 2), saa at Endlicher ikke var istand til at anvise denne 
Slægt nogen Plads i Systemet, men stiller den i sit store Værk 
blandt „Genera dubiae sedis”. Om den mexicanske Art have 
vi nu fuldstændige og ndiagtige Oplysninger af Seemann’*'*), 
som derefter mener at kunne anvise Slægten en Plads i Systemet, 
nemlig blandt Aurantiaceerne.*^**) 
Ogsaa jeg havde antaget, at den nærmest maatte henfores 
Hernandez nævner det blandt de Træer, hvis Frugter benyttedes af 
Aztekerne, som kaldte det Iztactzopotl (af iztac, hvid og tzapotl, Sapote) 
Bist. plant. lib. 2. 
'®“^) The Botany of Ihe Voyage of Herald p. 273. 
’***) I den af Seemann angivne Cbaract. gen. emend. maa, tildeels som Folge 
af Slægtens Forøgelse med en ny Art, gjores følgende Forandringer: 
petala 5, praefloratione subinduplicatim valvata, bacca subglobosa, de- 
pressa vel conica, epicarpio tenui, mesocarpio maximo pulposo, endo- 
carpio tenui cartilagineo. Semina in loculis solitaria, magna, compressa, 
scssilia, inversa, anatropa; hilo ventrali lineari. Testa cartilaginea; 
embryonis recti cotyledones magnae, planae, carnosae, radicula supera 
obsoleta. Flores axillares v. terminales, breviter racemosi v. paniculati. 
