300 
Undei'stottelse af botanisk Kcisefoicning — end del hidtil var 
skeel, saa ere dog flere af de mindre af disse endnu uunder- 
sogle, og næsten enhver lieise bragte mig endnu noget Nyt. 
Dog vil der ikke kunne findes noget, der væsentlig vil kunne 
forandre det Billede af Vegetationen, som jeg her skal udkaste, 
medens det endnu staaer levende for mig, og som jeg har troet 
burde give saa godt jeg kunde — tordi det savnedes. Jeg 
haaber, at det vil bevirke, al andre ville beskrive andre Egne af 
vort Fædreland, der ingenlunde er saa ensformigt, som mange 
netop derfor troe. fordi næsten intet af det endnu er botanisk 
beskrevet. 
„De fyenske Alper” er del eneste mig bekjendte Navn for 
hele den sammenhængende Kjæde af temmelig hiiie Bakker, der 
ndgaae fra del nordvestlige Hjorne af Fyen og lobe langs med 
den vestlige Kyst mere eller mindre fjernet fra den, indtil de 
™d Faaborg dreie om mod Ost og nu alter lolge Kysten, 
indtil denne ved Svendborg dreier mod Nord. Bisse Bakker 
give den Del af Fyen, som de gjennemstryge, en saa af¬ 
vigende Character fra den ovrige, slorre Del, at Forskjelleii 
er enhver ioinefaldende. Medens Fyen mod Nord og Ost er 
temmelig flad, særdeles frugtbar og vel dyrket og derfor har 
en stærk ensformig, om end ret idyllisk Character, er denne 
stærkt bakkede Del særdeles rig paa Afvexling. Den ud- 
gjor en meget smuk, ofte romantisk. Del af Danmark, hvorfor 
nogle Partier af den ogsaa ere Hvermand bekjendte for deres 
Skjonhed. De hoieste Punkter i denne Bakkekjæde ligge Nord 
for Faaborg (Træbjerg 403'). Den .4rm, som herfra folger den 
sydlige Kyst mod Ost, er noget lavere end den vestlige Hoved- 
kjæde, paa et Par Punkter afbrudt og sænker sig mod Ost, 
hvor den tilsidst laber sig ved Kysten mellem Svendborg og 
Nyborg. 
