276 
processule e carina eminente, quo rnandibula eum altera jun- 
gitur; margine illo in marginem superiorem antieum continu- 
ato et in marginem anteriorem processus inferioris mastica- 
torii subhamati terminalo. 
Lingva compressa, serie dentium imbricalim disposilorum singula 
armata. Dens arcualus, bieruris, erurihus angustis, medio 
in aciem sursum et retrorsum porrectam excurrens; aciei 
cuspide longe fortiore, prorainulo, acuto, lateribus denticulis 
pluribus (numero inconstantibus (5) 6—12.) subaequalibus 
utrinque serrulatis.*) 
Slægten horer til den lille Gruppe afAeolidier, der bære anus 
paa Ryggen**), dog ligger dette ikke mediant, men rykket ud 
Mangel paa tilstrækkelig Kjendskab til de nærmest staaende Slægter 
tillader ikke Affattelsen af nogen mere stringent differentiel Charakte- 
ristik. Muligviis ville Forholdet af Lever- og Karsystem ligeledes 
Formen af Ægmassen, senere vise sig afgivende brugelige Slægts- 
cli3 r3 C tø i'G r 
Til det i Alder og Hancock’s store Arbeide over de brittiske INudi- 
branchier muligviis nedlagte anatomiske Materiale har jeg intet Hensyn 
kunnet tage, da Værket endnu ikke er ankommet til Kjobenhavn. 
**) Denne Ch'aracteer synes at træffe sammen med andre væsentlige ana¬ 
tomiske og at berettige Opstillingen af en egen Underfamilie. 
Aeolidiae-f) notoproclae (i Modsætning til A. pleuroproctae.) 
a) ano mediano. 
Sliliger, E. 
Alderia, Allm. (Stiiiger, Lovén.) 
Janus, Verany (Antiopa, Aid & Hane.) 
Pioctonotus, A & H (Zephyrina, Quatref., Venilia A & H.) 
Calliopaea, d’O. 
Hermaea, Lovén' 
b) ano laterali. 
Fiona, H & E.. 
t) Slægtsnavnet (Aeolus, Virgil.) blev dannet af Cuvier (tabl. élém. 1798 p. 388.) og 
oprindeligt skrevet „Eolides (Aeolidia)“ (og ei som Herrmansen angiver „Eohs ) 
^paa den femte af de I. Bind af le?, d anat. comp. medgivne Classificationstabeller 
skrives det Eolia.), senere forandrede han i R. an. Benævnelsen til Eolid.a Navnet 
er senere hos de forskjellige Forfattere skrevet Eolis, Aeolis (Lmk, Loven, Menke), 
Eolida, Eolidia eller Aeolidia. Det turde være rigtigst, at beholde den oprindelige^ 
Cuvierske Skriveraaade. 
