280 
jf 
formigt ud over Siderne (f, 3)j langs sin Midte er den nogen; denne 
nogne Strækning er smallere fortil, bredest omtrent foran Midten af 
Kroppen (her indtagende c. Vs af Ryggens Brede), derfra pludselig 
snævrere og bestandig smallere bagtil, hvor den nogne Deel forst 
kommer tilsyne, naar Papillerne siaaes til Siden. Fra omtrent 
Halvdelen af Ryggens Længde staaer denne Deel meer eller 
mindre frem som en Længdevulst, der efter sin hele Længde af¬ 
giver (ligeledes for det meste fremstaaende) Grene til de nær- 
staaende Papiller. — Paa begge Sider af den nogne Deel er Ryg¬ 
gen tæt besat med Papiller, der sædvanligt vare rettede iveiret 
og lagde sig ind mod den nogne Deel; paa hoire Side fandtes 
tillige Gadbor og en lille Pore ved samme. 
Siderne vare temmelig hdie, næsten lodrette eller lidt ind¬ 
efter heldende mod Foden; fortil, tæt bagved og under hoire ba¬ 
geste Tentakel fandtes den dobbelte Kjonsaabning. 
Foden langstrakt, tilspidset mod Bagenden, og her hale- 
formigt forlænget bag Kroppen. Forranden ligelobende eller 
boiet, ved en dyb Fure afsat fra Hovedet, men selv uden Fure; 
Randene flade, fra Siderne udstaaende, bdlgede; den haleformige 
Deel med en svag Rygkjol. 
Papillerne ere meget talrige (udenfra indad tælles paa 
hver Side 4—7); de begynde umiddelbart bagved eller i 
lige Linie med de bagre Tentakler og ere tilsyneladende uden be¬ 
stemt Orden stillede langs ad Ryggens Sider (ei blot hen ad 
den „subpalliale Udbredning," saaledes som Hancock angiver. 
— sml. f. 3.), heelt bagtil modes de fra begge Sider paa 
den ovenfor omtalte Fremragning af Ryggen. Papillerne langs 
den yderste Rand ere de mindste og staae tættest, de inderste 
ere de storste og af disse sædvanligviis atter de bageste lidt 
storre (af indtil 4 V 2 ™” Længde.) Papillerne ere noget sammen¬ 
trykte (paa meget slappe Individer undertiden trinde) sædvanligt 
af langstrakt Kegleform, undertiden mere baandformige, kort 
tilspidsede mod Enden; ved Grunden ere de sædvanligt noget 
