316 
hæftet ved kort Bindevæv; Sækken lod sig kun med storVanske- 
ligiied præparere ganske eller saaledes frit, at dens Sammenhæng 
og Forbindelse med Omgivelserne noiere lod sig bestemme. 
Organet har en nedre tolæbet Tværaabning mod den bageste Deel 
af Pericardiallacunen, og er oventil kort udtrukket mod den 
ovenfor omtalte lille Aabning eller Grube, i Bunden af hvilken 
der opdagedes en fiin lille Aabning; denne Organets overste 
Deel krydses af den forreste hoire Stamvene for Papillerne. 
„Nyren” viste allerede ved en svag Forstørrelse gjennemskinnende, 
lidt skraatlobende, stærke Længdefolder; ved noiere Undersøgelse 
vise Folderne (som Cuvier allerede havde seet hos Doris) sig 
stærkt fremspringende fra Nyrens Indside mod sammes Huulhed 
(f. 32 B.). De synes at være tilstede meest i Antal af 8—9; 
efter deres Længde have de en svag Fure (f. 32 C.), fra hvilken 
Striber til begge Sider sees affaldende mod de nærmeste Folder; 
opad mod den ovre Aabning synes Folderne jævnt at tabe sig, 
mod den nedre derimod at falde mere brat af, den Deel nær¬ 
mest Aabningen til Pericardiallacunen synes glat. Ogsaa i dette 
Foldernes Forhold stemmer Nyren saa temmelig med den af 
Hancock og Embleton hos Doris angivne Bygning (1. c. pi. XVI. 
f. 3). Nyren har udvendig et stærkt Muskellag, dens Indside 
er beklædt med svagt gulige Epithelialceller med uregelmæssigt- 
Edwards (Ann. sc. n. Zool. 3 S. III. (1845) p. 277) som tjenende til 
Vandoptagen; det synes næsten at have begge disse Functioner. Som 
Nyre turde det vel især tjene, hvor det optræder med mere cavernos 
Bygning, skjondt Froducter af dets Virksomhed som saadan ikke ere 
chemisk efterviste udenfor Pulmonaternes og Pectinibranchiernes 
Grupper; (det bliver imidlertid herved endnu et Sporgsmaal, om Mol¬ 
luskernes paa Proteinstoffer fattigere Blod altid vil kunne afgive De- 
compositionsproducter af disse i saadan Mængde, at det til de hoiere 
Dyrs Urin svarende Secret væsentligt vil characteriseres ved samme). 
Organets Betydning som vandoptagende synes derimod storre, hvor 
det optræder som en inusculos Sæk, hvor Concrementerne i Væggene 
mangle, og Excretet synes at maatte udskilles flydende. At denne 
Vandoptagen imidlertid linder Sted ogsaa ved aldeles caverndse Nyrer 
fremgaaer tilstrækkeligt af beydigs Undersøgelser over Paludina vi- 
vipara (Ztsch. fur w. Z. II. (1850), p. 175). 
