30 
samt alle Hovedets Celler, der udluærke sig ved ingeDlunde ringe 
Dimensioner, ere fyldte med en tæt, graalig, meget grynet, men ikke 
stivelseholdig Plasmamasse, hvori ses en tydelig Cellekærne med 
én, lysbrydende Niicleoliis. Efter længere Tids Henliggen i Jern¬ 
sulfat eller i Kalinmbikromatopløsuing reagere disse Celler svagt 
paa Garvesyre, medens de i Diafragmerne fordelte Tanninceller for¬ 
længst have vist en meget energisk Eeaktion; Cohnheims (Chmie- 
levvski’s) Eeagens [Guldklorid-Myresyre] anvendt paa Materiale, som 
var hærdet i xilkohol, frembringer vel en stærkt rød Farve i 
Cellerne, medens Tanuinbeholderne antage en uigennemsigtig Tone, 
men dette tyder for hines Vedkommende aabenbart kun paa den 
store Prote'inmængde. 
Den af Hovedet udskilte, klæbrige Draabe viser ret ejen¬ 
dommelige mikrokemiske Eeaktioner. Den bliver i Kaliumbikromat 
meget stærkt brun, hvorhos den hærdes betydelig; i Jernopløsningen 
antager den kun langsomt en meget svag blaalig Farvetone, men 
i Alkannatinktur (vandholdig) farves den hurtig intensivt rød; Han¬ 
steins Anilinviolet giver ikke nogen afgørende Eeaktion, snarest en 
blaalig Farve ^), og i større Vævstykker, som i længere Tid havde 
henligget i Kobberacetatopløsning, vare de udskilte Draaber (lige¬ 
som Garvesyrecellerne i Diafragmerne) bievne rødbrune; ved Til¬ 
sætning af vandig Jernsubacetatopl. beholdt de imidlertid denne 
Farve, medens Tannincellerne blive blaa eller grønne-); vandig 
Overosmiumsyre farvede^dem strax og meget intensivt sorte; 
naar hertil føjes, at Draaberne opløses i Alkohol, men ikke i Vand, 
vil man ikke kunne antage dem for at bestaa af andet, end en svagt 
garvesyreholdig, oljeagtig Masse. 
Vende vi os nu til deres histologiske Bygning, finde vi Stil¬ 
ken bestaaende af en Del store, klare, periferiske Celler „Yder- 
cellerne“ \y \ alle Figurerne], med tydelig Kærne, faa Stivelsekorn, 
M Cfr. Hans tein; Botan. Zeitg. 1868. 
2) Cfr. Moll; Eene nieuwe microchemische Looiziiurreactie. [Maandblad 
voor Naturwetenschappon, 1884], 
