kammervæggeiis Flade, er den altsaa delt ved én Væg i to Celler; 
snart deles hver af disse ved en Længdevæg [Fig.s, q-q] i to 
„Kvadrantceller“, og hermed er Kirtelhovedet anlagt. 
Ved videre Delinger af disse fire Celler, dels ved Længde-, 
dels ved Tværvægge, hvis Kækkefølge dels er mindre regulær, dels 
højst uvæsenlig at følge, fremkommer omsider det færdige, temmelig 
storcellede Kirtelhoved, hvis Hulhed opstaar derved, at Cellerne 
særlig voxe stærkt i deres Ydervægge, hvorved Hovedets ydre Dele 
hæves op omkring de centrale; muligt, at ogsaa Væggene i dets 
Midte spaltes [Tværsnit af dette ses i Fig. 10], 
Samtidig med Hovedets Uddannelse har Stilken strakt sig, 
men der har ikke fundet Celledelinger Sted udover dem, som vi 
have omtalt ovenfor. 
Kun Stilkens Yderceller fortjene endnu et Par Ord. De vare 
jo oprindelig almindelige Kammervægceller, som voxede ud, da 
Kirtelen begyndte at dannes. I Regelen deles de ikke; undertiden 
halveres de ved en Tværvæg [Fig. 4], altsaa vinkelret paa Parietal- 
glandelens Længdeaxe, men dette behøver ikke at være Tilfældet 
med alle de til samme Kirtel hørende Yderceller [cfr. Fig .5 og sj. 
Betragtes selve Luftkammervæggen fra Fladen (paa Længde¬ 
snit af Bladstilken), ses Cellerne som bekendt strakte i samme 
Retning som Bladstilkens Axe; de ere enten rektangulære eller 
langstrakt sexkantede. Men de Celler, som grænse op til Parietal- 
glandclens Yderceller, ere anderledes stillede, idet de nemlig 
mere eller mindre regelmæssig ere radialt ordnede om Kirtelens 
Periferi. Om denne Ordning peger hen paa en „Stofledning“ ad 
korteste Vej fra Væggens l^arenkym ind i Kirtelen, eller mekaniske 
Grunde have været afgørende, skal jeg afholde mig fra at diskutere; 
urimeligt var det vel ikke, skønt nogen stærk Trang til hurtig 
Stohedning næpjfe er tilstede, eftersom Parietalglandlerne aldeles 
ikke staa i noget som helst Forhold til Karstrængene. 
De Kirtler, som hidtil ere beskrevne, kunne kaldes de nor¬ 
male; men der gives ogsaa andre, mindre hyppige Former. 
For det første findes der undertiden Tvillingdannelse Sted, 
Vidensk. Meddel, fra den nath. Foren. 1888. 
o 
«> 
