44 
(len første Væg altid vandret, og Stænglen fremgaar da af den 
øverste Celle. Er Arkegoniet derimod lodret, har Tyngdekraften 
ingen Indflydelse paa Organdannelsen. 
Allerede den Omstændighed, at en Induktion af Polariteten ved 
ydre Faktorer har kunnet eftervises paa saa forskjellige Steder 
indenfor Planteriget, gjør det sandsynligt, at en lignende Indvirk¬ 
ning vil kunne paavises paa mange andre Steder. Dette udtaler 
ogsaa P fef fer, idet han særligt henleder Opmærksomheden paa 
T'nc'Zfsæggene ^). Jeg benyttede derfor nogle Ophold ved de franske 
og norske Kyster i 1884 og 1885 til at foretage Spiringsforsøg 
med nogle Fncaceer og med enkelte andre Alger, hvilke skulle 
omtales i første Afsnit af nærværende Arbejde. 
De dorsiventrale Organer frembyde Forhold, som i mange 
Henseender minde om den „verticibasale“ Polaritet. De udmærke 
sig som bekjendt ved en mere eller mindre udpræget morfologisk 
Modsætning mellem to Sider,' hvormed sædvanlig følger en fysiologisk 
Modsætning,' idet Organerne stille sig under en mere eller mindre 
bestemt Vinkel med Lodlinien, og altid saaledes, at en bestemt 
Side vender opad, hvilket staar i Forbindelse med, at de to Sider 
vise en forskjellig Keaktionsevne overfor Lys og Tyngdekraft-). 
Dorsiventraliteten synes i det hele at staa i et mere umiddel¬ 
bart Forhold til de ydre Faktorer end Polariteten. I adskillige 
Tilfælde er det nemlig lykkedes at paavise, at den kan fremkaldes 
af ydre Faktorer. Dette gjælder især lokalt dorsiventrale Organer, 
ved hvilke Dorsiventraliteten kan omvendes, saa at den modsatte 
O Pflanzenpliysiologie II p. 165. 
2) Angaaehde de dorsiventrale Organer i Almindelighed henvises til 
Sachs, Feber orthotrope und plagiotrope Pflanzentheile, Arb. d. bot. 
Instit. in Wiirzburg II 1879, S. 226; Go eb el, Feber die Verzweigung 
dorsiventraler Sprosse, samme Sted II, 1880, S. 35S; P fe ffer, Pflanzen- 
phys. Il, S. 163; G o eb el, Vergleichende Entwicklungsgesch. d. Pllanzen- 
organe i Schenk, Handb. d. Botan. III S. 141. — De dorsiventrale 
Skud af sympodial Natur, som Go eb el har behandlet sammen med 
de monopodiale, skulle vi slet ikke befatte os med her; de bør sikkert 
holdes skarpt ud fra de andre. 
