V 
80 
Andet Afsnit. 
Induktion af Dorsiventralitet ved ydre Faktorer. 
Betragtes et større Antal forskjellige Planter med dorsiventrale 
Skud, er det ikke vanskeligt at finde de jævneste Overgange fra 
isolaterale gjennem lokalt til inhærent dorsiventrale Organer, livad 
de morfologiske Forhold angaar. Den morfologiske Modsætning er 
som Eegel mere udpræget hos de inhærent end hos de lokalt dor¬ 
siventrale Organer, men det er dog ogsaa let at finde Exempler 
paa det modsatte. Den morfologiske Modsætning er som bekjendt 
ledsaget af en fysiologisk, der giver sig til Ejende ved, at Organerne 
indtage en bestemt Stilling i Forhold til Lysets og Tyngdekraftens 
Eetning. Hos de inhærent dorsiventrale Organer er denne „Aniso- 
tropi“ sædvanlig meget udpræget og giver sig Udslag i energiske 
Erumninger og Drejninger, naar de paagjældende Organer bringes 
ud af deres normale Stilling. Hos de lokalt dorsiventrale Organer 
er Anisotropien gjennemgaaende mindre fremtrædende, ja i nogle 
Tilfælde lader den sig maaske vanskelig paavise. Men paa den 
anden Side træftes selv inhærent dorsiventrale Organer, som indtage 
lodret Stilling, og kun vise sig yderst lidt anisotrope. Ere saa- 
ledes end de lokalt og de inhærent dorsiventrale Organer knyttede 
nøje sammen saavel i morfologisk som i fj^siologisk Henseende, 
synes de dog for saa vidt at være skarpt adskilte , som det ikke 
hidtil er lykkedes at finde Organer, hvis Dorsiventralitet først efter 
længere Tids Paa virkning lod sig omvende; enten sker Omvendelsen 
hurtigt og let eller ogsaa slet ikke. Derimod er Grændsen mellem 
de dorsiventrale og de isolaterale Organer mindre skarp. Naar 
isolaterale Plantedele voxe under ensidig Paavirkning af ydre Fak- 
‘) Se Pfeffcr, Pflanzenphysiologic II. S. 120. 
