95 
som hos Callisia. Primskuddets Væxt afsluttes imidlertid snart af 
Blomsterdannelse. 
En lignende Modsætning mellem Primskud og Sideskud findes 
som bekjeudt hos Ahies o. a. Coniferer; men Dorsiventraliteten er 
her ikke inhærent, og Modsætningen er for saa vidt mindre skarp, 
som Sideskud kunne bringes til at overtage Primskuddets Polle ved 
Dekapitering af dette, hvilket ikke lykkes hos Callisia. Hos Eu- 
])horbiacé-Slægterne Phyllanthus og Putranjiva træffe vi ligesom 
hos Callisia et orthotropt Hovedskud med spiralstillede Blade og 
dorsiventrale Sideskud med toradede Blade, men alle Sideskuddene 
ere ikke dorsiventrale, nogle forholde sig som Hovedskuddet. 
De dorsiventrale Skud hos forskjellige Pakletræer og andre 
Træer med toradede Blade som Carphms, Celtis, Ulmus, 2"ilia o. a. 
have tidligere været gjorte til Gjenstand for Undersøgelse, og det 
er for fiere af dem blevet godtgjort, at Sidegrenenes Dorsiventralitet 
udelukkende bestemmes af indre Aarsager ^). Angaaende Spiringen 
foreligger der vel adskillige Iagttagelser i Litteraturen, men disse 
give dog ikke tilstrækkelige Oplysninger om Primaxens Forhold 
med Hensyn til de Spørgsmaal, som her beskjæftige os. Jeg har 
derfor undersøgt Kimplanter af nogle herhen hørende Planter og 
især foretaget nogle Forsøg med Kiinplanter af Bøgen. 
Osirya vtilgaris. 
Dorsiventraliteten hos denne Plantes Skud er ikke meget ud- 
])ræget i de morfologiske Forhold. Bladene ere nemlig som oftest 
kun lidet eller slet ikke skjæve, og med Hensyn til Nervefordelingen 
i de to Bladsider er der intet konstant Forhold, om end som oftest 
' de gastroskope Nerver i Nerveparrene staa lavest. Derimod giver 
Dorsiventraliteten sig altid tydeligt til Kjende derved, at Knopperne 
sidde ved den opadvendende (gastroskope) Side af Bladaxlen, medens 
Bladene sidde lidt nedenfor Flankens Midtlinie. 
') Sachs, Lehrbuch der Botanik 4te Aufi. S. 211. 
