120 
denne Art i Modsætning til de foregaaende vende Bredsiden nedad. 
I en Kultur i liggende Potte med Lys fra oven vil ventelig 
alle Kimplanternes Bredside vende enten opad eller nedad. Hvis 
det første indtræffer, maa det være Lyset, som i dette og i de to 
andre Forsøg har induceret Dorsiventraliteten, og vi faa da det 
interessante Tilfælde, at den Side af Plantens Primskud, som i 
ung Tilstand vender mod Lyset, netop derved bliver til den Side 
(Bredsiden), som senere vender nedad, altsaa bort fra Lyset. Hvis 
i det tænkte Forsøg de nedadvendte Sider blive til Bredsider, 
maa det være Tyngdekraften, som inducerer Dorsiventraliteten, idet 
den fremkalder en Bredside paa den nedadvendte Side, medens den 
hos B. Franconis tværtimod fremkaldte en Bredside paa den opad- 
vendte Side. * Hvilken af de to Antagelser der er den rigtige, kan 
kun afgjøres ved yderligere Forsøg; jeg anser dog den første for 
den sandsynligste. 
Papilionaceer. 
Hos de Papilionaceer, som have toradede Blade, træffe vi 
overordentlig hyppigt dorsiventrale Skud. Det synes overhovedet, 
at Skud med toradede Blade ere særligt tilbøjelige til at blive dor¬ 
siventrale, og det er ikke vanskeligt at forstaa. Hos Papilio- 
naceeriie kan endog et dorsiventralt Skud fremgaa af et isolateralt, 
uden at de enkelte Dele undergaa nogen Formforandring. I hver 
Bladaxel sidder nemlig sædvanligvis mere end én Knop, af hvilke 
den først fremkomne er forskudt lidt til den ene Side af Bladaxlen, 
den 2den til den anden Side^). Staa nu de primære Skud snart 
ved den ene, snart ved den anden Side af Skuddet, er der, uaar 
alt andet er lige, ingen væsentlig Forskjel mellem Skuddets to 
Sider; staa de derimod alle ved en og samme Side af Skuddet, er 
allerede heri en Dorsiventralitet udtalt, og vi træffe virkelig dorsi¬ 
ventrale Skud hos Papilionaceerne, hos hvilke Modsætningen mellem 
Knoppernes 1ste Blad staar altid ved den Side, der vender bort fra 
den følgende Kno]) i samme Axel. 
