126 
trent (ikke nøjagtigt) samtidigt optræde de andre Karakterer, som 
udmærke de dorsiventrale Skud. Den første Blomsterstand frem¬ 
kommer først fra omtrent det 20de—24de Løvblad, og Primskiiddet 
er altsaa udpræget dorsiventralt et Stykke nedenfor den tlorale 
Regions Begyndelse. 
2 unge Primskud fastbandtes lige indtil deres Blomstring i 
skraa Stilling, saa at bestandig samme Side vendte opad. Paa 
begge blev den opadvendte og altsaa stærkest belyste Side til 
Blomsterside. 
Et lignende Skud fastbandtes i lodret Stilling indtil Blomst¬ 
ringen, og umiddelbart bag dets ene Side anbragtes en sort lodiæt 
Skjærm. Den mod Lyset vendte Side blev til Blomsterside. 
Som allerede nævnt synes Dorsiventraliteten i disse Porsøg at 
være bleven induceret af Lyset. Tyngdekraften kan i alt Pald 
ikke have haft nogen Indflydelse i det sidste Forsøg. 
Anthyllis tetraphylla^ 
Hos denne Plantes Skud træfl'e vi en dorsiventral Modsætning, 
der er mere udpræget end hos nogen af de andre omtalte Papilio- 
naceei’. Alle Skud ere nedliggende. De toradede Blade ere skjævt 
insererede, de ere ligesom drejede imod Oversiden, idet deres op¬ 
advendte Rand er betydelig lavere insereret end den nedadvendte. 
Paa den brede, bladagtige og skjæve Rhachis sidde 4 Smaablade, 
nemlig et stort Endesmaablad, 2 noget mindre paa den opadvendte 
Side, af hvilke det lavest siddende er mindst, og endelig et ganske 
lille paa den nedadvendte Side (Pig. 21). Sideskuddenes første 
Blad staar altid ved den opadvendte Side af Bladaxlen, saa vel paa 
de vegetative Skud som paa Blomsterstandene (Pig. 21, b^) og 
Skuddene selv ere rykkede lidt til samme Side og rettede samme 
Vej. Paa Sideskuddene, som altid fra først af ere typisk dorsi¬ 
ventrale, bliver altid Ventralsiden til Overside. 
Primskuddets Dorsiventralitet indtræder meget tidligt, men 
dog efter Spiringen. Det første Blad efter Kimbladene, som 
sidder midt imellem disses mindste, ved Grunden konkave Sider 
