156 
bliver bredere nedad mod den polypfrie Stilk (Fig. 4 s). Disse Skjæl, 
som indeholde en stor Mængde Spikler, ere ufuldkomne Polyper, 
saakaldte Z o o i d e r (Kolliker o. fl.) eller S i p li o n o z o o i d e r 
(Moseley, Hickson o. fl., i Modsætning til Autozooider, de fuld- 
komne Polyper), og den med dem bedækkede Flade af Axen be¬ 
tegner Kolliker og alle senere Forfattere som Bugfladen. Paa 
den modsatte Flade af Axen, der altsaa betegnes som Eygfladen, 
findes ligeledes en for Dyr blottet Stribe, men den gaar lige op til 
Toppen; paa begge Sider af den lindes ogsaa Zooider, ordnede i 
temmelig regelmæssige Grupper mellem Vingerne; de betegnes 
laterale Zooider. 
En nærmere Betragtning af en af Vingerne viser strax, at 
den er en enkelt Kække sammenvoxede Polyp-Individer, som dog 
med deres øvre Parti ere frie af hinanden; den øverste Del med 
Armene og Munden af hver Polyp kan trækkes ind i den bagre 
Del af Kroppen, som er gjort stiv og usammentrækkelig ved talrige 
Spikler og derved kommer til at danne, hvad der betegnes som 
Polypens „Celle“ eller „Bæger“, paa hvis Kand Spiklerne danne 
en Krone af 8 Spidser, som naturligvis særlig falder i Øjnene, naar 
Individet er indtrukket. Paa Vingens Flader kan man tydelig 
skjelne Konturerne af de enkelte Individer og følge dem lige ind 
til Axen; det ses <la let, at Vingens „ventrale“ Kand helt og 
holdent dannes af én Polyp, som altsaa bliver meget lang; fra 
denne aftager da Størrelsen jævnt mod „Dorsalsiden“, og den 
bageste (inderste) Polyp bliver meget kort, saa at Vingens Omrids 
bliver nogenlunde tresidet. (S. Fig. 3b: i, ‘ 2 , s, 4, 5.) 
Et Tværsnit gjennem en af Vingerne viser, at alle Poly¬ 
per n e i den ere orienterede e n s: de vende alle Eyggeu 
mod Axen og Siderne mod hinanden (eller, hvad der er det samme, 
Kyggen mod den oven over siddende Vinge, Bugen mod den, der 
M Auføi'sel&tegnet om dette Ord her og ellers, hvor dorsal og ventral 
bruges, skal betegne, at Benævnelsen bruges urigtig og burde byttes 
Gin; jvnfr. p. 164. 
