207 
f. 7 nikiiar jag ej hit, utan anser den med stdrre skal kunna foras 
till St. monticulosum /? hifarium Nordst. 
32. S. furcigerwn Bréb. 
Liksom Jacobsen (1. c. pag. 209) rilknar jag St. armigerum 
Bréb. och St. pseudofurdgerum Eeinsch hit. Eabenhorst (Fl. Eur. 
Alg. III, p. 218) for dem båda till St. furcatum, hvilken art han 
karakteriserar som „subtiliter granulosnm“. Jag deremot vill till 
sistnamnda art niimera endast nikna glatta former. (I Sydi. Norg. 
Desm. p. 32 omnamner jag graiiulerade former, men nu skulle jag 
fonnodligen ej rilkna dem till S. furcatum). Derfor for jag St. 
armigerum till St. furdgeruni, emedan Bréb. upptager som karak- 
tiirer „subgranulosum“ och „spinis simplicibus aut bifidis“. St. 
pseudofurdgerum Eeinsch beskrifves visserligen som hafvande „mem¬ 
brana glabra“, men detta uttryck vill jag ej begagna for Eeinschs 
fig. Il, tab. 23 C i Spec. gener. nonn. nov. Alg. et fung.; ojemn- 
heterna i kanterna på denna fig. aro vill fororsakade af något slags 
knolar eller små taggar. Lundell (Desm. suec. p. 71) uppforde 
Desmidium eustephanum som synonym till St. pseudofurdgerum 
fast med tvekan. Formen med korta pariga utskott kunde man 
derfor kalia f. eustephana och de med långa f. armigera. Exem- 
})laren från Bornholm likna iln Eeinsch fig., iin Cookes i Brit. Desm. 
tab. 62, f. 2 a et C; dock hafva endast utskotten (å sidorna och på 
ryggen) små knolar eller taggar, membranen iir for ofrigt glatt 
och ej ofverallt granulerad som på fig. 2 b å Cookes tab. 62. 
33. S. spongiosum Bréb. /9 Griffithianum (Næg.) Lagerh. in 
IVittr. et Nordst. Alg. exs. n® 821; Phycastrum {Pachyactinium) 
Griffithianum Niig. einz. Alg. p. 128, t. 8 C, f. 2. 
XIII. Xanthidium Ehrenb. 
]. X. Brebissonii Ealfs Brit. Desm. p. 113 (excliis. synon. 
nonnull.) t. 19, f. 2 a, b et c. 
2. X. antilopæum (Bréb.) Kiitz. {X. fasdculatum /9 var. anti- 
lopæa hos Jacobsen). 
3. X. octocorne Ehrenb. 
