223 
af de sidstnævnte have Stockholms, Berlins og Københavns Musæer 
væsenlig bidraget ved at laane mig deres hele og righoldige Erio- 
caulacésamlinger, hvori mange, værdifulde Originalexemplarer findes. 
Medens mine Studier stode paa, samlede Dr. H. Schenck i 
Brasilien et lille, men særdeles godt Materiale, som ligeledes helt 
og holdent er overladt mig, og under et Ophold i St. Petersburg 
har jeg gennemgaaet de der værende, store Eriocaulacésamlinger. 
Hensigten med den foreliggende Afhandling, som Grundlag 
for hvilken det oven nævnte Spiritusmateriale har tjent, er den 
% 
at give en Oversigt over den anatomiske Bygning af de brasilianske 
Eriocaulaceers Vegetationsorganer. To følgende Arbejder ville dels 
give Oplysning om morfologiske og udviklingshistoriske, særlig fiorale 
Forhold, dels indeholde Beskrivelsen af nogle ny Arter. 
Jeg er mig bevidst, hvor mangelfulde mine her foreliggende 
Studier ere; men jeg anser det alligevel ikke for ubetimeligt at 
offenliggore dem nu. Jeg har til Undersøgelserne kun benyttet 
Alkoholmaterialet, ti det tillod det fuldstændigste Studium; hyppige 
Sammenligninger med Herbarieexemplarerne havde vist mig, at deres 
tørrede Tilstand i al for hoj en Grad havde ødelagt Vævene. Kun 
•paa ét Punkt, som ogsaa forekom mig særlig vigtigt, maatte jeg 
af Mangel paa andet alene holde mig til den opblødte Plante; 
men Kesultatet blev ogsaa temmelig magert. De af mig nojere 
undersøgte Arter beløbe sig til i alt 15; de ere fordelte paa tre 
Slægter, nemlig 
Eriocaulon helichrysoides Bong. 
Paepalanthus [Actinocephalus] polyanthus Kth. 
— [Platycaulon] consanguineus Kcke. 
— [Eupaepalanthiis] plantagineus Kcke. 
— — Warmingianus Kcke (in sched.). 
— — Schenckii, nov. sp. (mihi). 
— — Freyreissii Kcke. 
— — Schrader'i Kcke. 
— — tortilis Kcke. 
— — ininutulus Mart. 
