226 
men ifølge hele hans Arbejdes Karakter have disse været af hejst 
underordnet Betydning for ham, og der er herigennem heller ikke 
fremkommet noget særlig interessant; den af ham givne, ovenanførte 
Beskrivelse af Bladene er endda ikke ganske rigtig. Stængel¬ 
anatomien er aldeles ikke herørt;' de vegetative Organers Haardannelser 
skænkes der ogsaa kun en ringe Omtale; de hos saa mange fore¬ 
kommende Malpighia-Haar, som jeg har beskrevet nedenfor, kender 
Kornicke aldeles ikke. 
Schwendener^) er den næste, mig bekendte Forfatter, som 
omtaler anatomiske Forhold hos Eriocaulaceer. Han omtaler Lej¬ 
ringen af det mekaniske Væv i Stængelen hos Tonina fluviatilis, 
dog kun i en sammenlignende Henvisning til den analoge Sammen¬ 
sætning af Jiincus bufoniuss Stængel; dernæst omtales og afbildes 
Kurvskaftets Tværsnit hos Eriocaulon decangulare og flavidulmn\ 
han nævner „die beinahe collenchymatischen Elemente der Kippen^', 
men kommer i øvrigt ikke ind paa andre Omraader af Eriocaulace- 
Anatomien. Han har set de to Slags Karstrænge i Skafterne og 
deres Forhold til de mekaniske Strænge samt den mekaniske Ring 
(ell. Cylinder), som forbinder dem. Tonina henfører Schwendener 
til sin nittende Type; Eriocaulon derimod nærmest til tredje. 
I 1875 offenliggjorde Russow^) i et Universitetsfestskrift 
en paa et meget stort Materiale bygget Afhandling om Karstræng¬ 
enes og Grundvævets sammenlignende Anatomi, ogsaa betragtet fra 
et fylogenetisk Synspunkt^). Imellem de talrige Familier, som han 
har undersøgt, befinde Eriocaulaceei^nes sig ogsaa; han angiver, at 
Rhizomerne hos Paepalanthus indeholde koncentriske Kar¬ 
strænge, og at Eriocaulons Karstrænge ere kollaterale og have 
C Bas mechanische Princip im anatomischen Baii d. Monocot. Leipzig, 
1874. — Cfr. pg. 46 og Tab. VII, fig. 5. 
Betrachtungen iiber Leitbiiudel- und Grundgewebe etc.; Dorpat, 1875. 
Det er at beklage, at denne saa indholdsrige Afhandling aldrig er 
bleven videre udført som Haandbog; den er en fuldstændig, sammen¬ 
lignende Anatomi in nuce, og den betragter Sporgsmaalet væsenligst 
fra morfologisk Synspunkt, saa at den vilde danne et godt Sidestykke 
til Haberlandts physiologiske Anatomie. 
