246 
„Stamraer“ ere forholdsvis meget store,) ledet mig til Opdagelsen 
af en ny Karstrængtjpe, som nærmest slutter sig til de 
perixylematiske, og som jeg har kaldt den bikoiiceiitriske ; udenom 
en axil Hadromstræng ligger et Lag Leptom, som atter omsluttes 
af en (meget stormasket) Hadromheklædning [VI, 1, 2; p, s]; angaaende 
dette Punkt henviser jeg til den nojere Redegorelse under den 
nævnte Arts anatomiske Beskrivelse. 
Til denne Type slutter sig nærmest en Form af Lednings¬ 
vævet, som jeg har fundet i Stænglerne af Eupaep. tortilis [VI, 3], 
til hvis Beskrivelse jeg ligeledes henviser; vi finde her ligeledes en 
sekundær Nydannelse af saavel Leptom- som Hadromelementer ^) 
f 
(de sidste endog meget rigelig); men den foregaar kun paa de 
førstdannede Karstræiiges Yderside (indenfor Pericyklen). Det er 
muligt, at flere andre Eriocaulaceer (ogsaa i Rhizomerne) indeholde 
lignende Mestomstrænge [f. Ex. Eupaep. Freyreissii]-, hos Tonina 
fluviatilis synes Strængene alm. perixylematiske, men de udadvend- 
ende Kar ere storre end de indadvendende; om dette blot er en 
Simplifikation af Forholdet hos Eupaep. tortilis, eller vi her virkelig 
have ægte perixylematiske Karstrænge, vil Udviklingshistorien (som 
mit Herbariemateriale aldeles ikke tillod at undersøge) forhaabenlig vise. 
Karstrængforløbet er hos alle af mig undersøgte Eriocaulaceer 
overmaade simpelt; de fra Bladene kommende Strænge lægge sig 
under mere eller mindre spidse Vinkler op til Centralcylinderen 
og smelte (efter at liave gennembrudt Endodermis) sammen med 
dens Strængsystem; hos Eupaep. Scliraderi er den antydede Vinkel 
meget spids, hos Tonina fluviatilis næsten ret. Det er et muligvis 
') Troschel [Untersuch. iiber das Mestom im Holze d. dikot. Laub- 
baume; Diss. Berlin, 1879] og efter ham Westermaier [Neue Beitr. 
zur Keniitniss d. physiol. Bedeutimg d. Gerbstolfes in den Pflanzen- 
geweben; Sitzber. d. K. Preuss. Akad. d. Wissenschaften zu Berlin; 
1887; II, p. 127], have undersøgt det af den først nævnte opstillede, 
saakaldte AmyZow-Væv; at jeg ikke nærmere har beskrevet det for 
den i dette Arbejde behandlede Familie har sin Grund deri, at jeg 
dels ikke har fundet stivelseførende Celler, som i Følge deres Beliggen¬ 
hed kunde betegnes som Amylom, dels heller ikke har kunnet paavise 
Garvesyre i de af mig undersøgte Planter. 
