258 
næsteu alle Steder ere perixylematiske, ere allesammen Forhold, 
som kunne tyde paa et fjærnere eller nærmere Slægtskab mellem de 
nævnte Familier^). Vi se ogsaa, at Eriocaulaceerne med Hensyn 
til Størrelsen af deres Kars Tværsnit komme i samme Gruppe (hos 
Eussow)^) som de andre, nævnte Familier [hvilket ogsaa er Til¬ 
fældet med Restionaceerne], naar Talen er om deres kollaterale 
Karstrænge, hvori egenlig en ret karakteristisk Ejendommelighed 
gor sig gældende lige overfor andre monokotyledone Grupper. 
Ru s so w kalder den Graminé-Typen ^), og den udmærker sig for 
det første derved, at Karrene have ulige Tværmaal, og dernæst 
ved at de to videste ligge paa begge Sider af Hadromet. Denne 
Ejendommelighed, der utvivlsomt ikke kan være betinget af ydre 
Forhold, kan efter min Opfattelse godt tyde paa et virkeligt Slægt¬ 
skab, og det er i denne Forbindelse ikke uinteressant at lægge 
Mærke til, at Tradescantia ifølge Russow paa dette Punkt ikke 
er saaledes bygget, men staar i Gruppe med Lilium, Butomus, 
visse Orchideer og Amaryllideer . At paa den anden Side Erio¬ 
caulaceerne ikke i alle Maader slutte sig til de i Russows Graminé- 
Type opregnede Planter, have mine Iagttagelser bl. a. over Actino- 
cephalus's bikoncentriske Strænge og de ejendommelige Mestom- 
masser hos Eupaepalanthus tortilis (muligvis ogsaa hos Tonina) 
lært mig, men dette forringer ikke Værdien af de andre Sammen¬ 
ligningsmomenter. 
Hos Juncaceer, Cyperaceer og Gramineer er det ganske almin- 
egenlig er nogen paatrængende Nødvendighed for Indførelsen af en 
saa indviklet histologisk Nomenklatur som den, Forfatteren foreslaar. 
Duval-Jouve; Etude anat. de qq. Graminées [Mém. de l’Acad. de 
Montpellier. 1870; Vol. Vil; pag. 331, Tab. 17 og 18]. 
Pérard: Etude anat. de l’Agropyrum caesium [Buli. soc. bot. de 
France; Tome XVIH, 1871; pag. 435]. 
M Cfr. Duval-Jouve; Les Cyperns de France, 1. c. 
Mobius; Berichte d. Deutschen bot. Ges. 1887. Bd. V, p. 2. 
Laux; O venciterede Dissertation. 
Betrachtungen etc., pag. 35. 
Allerede Hejberg har afbildet dette Forhold hos Eleocharis palustris 
[Botan. Tidsskr. 2det Bd. 1866—68. Tab. H, lig. 19]. 
