268 
jeg- formoder, at den samme Stræng paa forskellige Steder af sit 
Forløb kan forholde sig forskellig; sligt er kendt fra andre Mono- 
kotyle doner. 
kiiiTskaftet. 
Fra Axlerne af flere af de tætsiddende Løvblade ndgaa lange, 
furede, kun med et rørformet Forblad udstyrede, i øvrigt aldeles 
bladløse Sideskud , som bære de kurvformede Blomsterstande. 
Et saadant Skaft bestaar altsaa kun af ét eneste Led. Dets 
anatomiske Bygning, hvis grove Træk allerede for en anden Arts 
Vedkommende ere givne af Schwendener ^), skal nærmere be¬ 
tragtes i det følgende, hvor der foreløbig kun vil blive Tale om 
den Del deraf, som befinder sig udenfor det omskedende Forblad, 
vagina. 
Paa Tværsnittet af de af mig hidtil undersøgte Blomsterskafter, 
der udvendig vare 7- å 10-ribbede, fandtes i Regelen tyve kollat- 
erale Karstrænge ordnede i en cirkelformet Kreds. Man kan altsaa 
skælne mellem en Centralcylinder, en Bark og Overhuden. 
Sidstnævnte bestaar af temmelig store, langstrakt rektangulære 
Celler, som paa Tværsnit ere kvadratiske; Kutikula er besat med 
meget fine, lige, ophojede Længdestriber, og i Cellernes Indre findes 
et tyndt, vægstillet Plasma med forholdsvis store Kærner, men uden 
Klorofyl. Overhudscellerne ere mindst paa Ryggen af Skaftets Ribber, 
omtrent dobbelt saa hoje over Mellemrummene mellem disse. Her 
findes ogsaa Spalteaabningerne, og det i temmelig stort Antal; de 
ere, som saa mange Steder hos Eriocaulaceerne, begrænsede af 
lange, smalle Læbeceller, omgivne af to endnu smallere Biceller; 
hist og her forekomme meget korte Haar af samme Bygning som 
de, vi senere skulle omtale, naar vi komme til Bladene. 
Barken frembyder ulige storre Interesse; man kan i den skælne 
mellem to med hinanden afvexlende Vævsystemer, nemlig det me¬ 
kaniske og det klorofylførende. 
V) Das mekanische Princip im anatom. Bau d. Monokot. Leipzig 1874 
[Tab. 7, Fig. 5J. 
