282 
ferien, er hint især fremtrædende inde i Midten, uden dog at op¬ 
træde som en strængfri Marv. I den umiddelbare Omegn af Kar¬ 
strængene danne Grundvævscellerne en mekanisk Skede paa flere 
Cellelags Tykkelse; disses Cellevægge ere stærkt fortykkede, have 
ingen Mellemrum imellem sig og farves stærkt af Safranin ; 
de andre Grundvævsceller, blandt hvilke vi finde smaa, trekantede 
Mellemrum, ere derimod kun svagt fortykkede. Ude i Central¬ 
cylinderens Periferi, hvor Karstrængene ligge tæt, flyde Skederne 
sammen eller berøre hinanden, og her er det altsaa, at Differensen 
i Safranintinktionen mellem dem og inderste Barklag træder frem, 
særlig ved Anvendelsen af stærke Forstorrelser og fine Snit. 
De noget yngre Stængler, som have staaet til min Baadighed, 
vare af relativ betydelig Diameter, indtil c. 3 Centimetre. Den 
tyndvæggede, storcellede Epidermis er uden Spalteaabninger, men 
desto rigeligere forsynet med lange, paa den sædvanlige Maade 
0 Om Anvendelsen af denne Anilinfarve, som i mange Tilfælde kan yde 
særdeles god Tjeneste, saa meget mere, som dermed farvede Balsam¬ 
præparater kunne opbevares uforandrede i meget lange Tider, maa 
det være mig tilladt at fremkomme med et Par Bemærkninger; dets 
Nytte ved Studiet af Cellekærnedelinger er tilstrækkelig bekendt 
gennem Strasburgers o. a.’s Undersøgelser, men ogsaa ved Under¬ 
søgelsen af Vævstrukturer, Karstrænge o. a. vil det, saaledes som jeg 
netop ved disse Studier har haft Lejlighed til at erfare, og som ogsaa 
for andre Tilfældes Vedkommende er omtalt i Strasburgers Practieum, 
kunne gore god Nytte. Der er dog ét Punkt, som trænger til 
nærmere Undersøgelse: dets Optagelse i kemisk forandrede Cellulose¬ 
hinder, saasom kutiniserede eller lignificerede; med andre Ord, om 
dette Farvestof (saa vel som for Kesten ogsaa Jodgront, Methylgront 
m. m.) ikke skulde kumte lade sig benytte som Eeagens. Jeg tor 
endnu ikke selv tillade mig nogen Dom herom; det forekommer mig 
imidlertid, at disse Anilinfarver, saa god Tjeneste de end i mangt et 
Tilfælde yde, ikke egne sig til Eeagens overfor Membranbeskaffen¬ 
heden, i al Fald virke de langtfra éns paa alle Planter. Ikke engang 
det af Giltay saa stærkt berømmede Haematoxylin synes mig at 
have nogen konstant Virkemaade. 
Ved Fremstillingen af Balsampræparater har jeg benyttet den især 
fra Zoohistologien vel bekendte Fremgangsmaade: Tinetion, Udvadsk- 
ning i Alkohol, Overføring i Nellike- (el. Cedertræ-) olie. Indlægning i 
Xylol - Kanadabalsam. Mine Safranin-Præparater have holdt sig i 
flere Aar. 
