322 
imod Centralcylinderen, hvis yderste Lag er en nregelmæssig, af 
ét Cellelag dannet Pericykel. Karstrængene ere samlede periferisk 
til en uregelmæssig Kreds uden om en stivelseløs Marv af grovt 
porede, temmelig tykvæggede, polygonale Celler. De inderste Kar¬ 
strænge ere tydelig perixylematiske, endda med temmelig vide Næt- 
kar i Omkredsen; længere ude imod Pericyklen ses en i flere, ulige 
store Grupper delt Mestommasse, Samlinger af temmelig vide Næt- 
kar, [hvilke ofte ligge i tydelige Tværrækker], og snævre Skruekar 
med uregelmæssig isprængte Grupper af Leptomelementer [X, 10]. 
Disse ret besynderlige „Karstrænge“ kunne jo, saa længe vi ikke 
kende Udviklingstlieorien, som jeg paa dette Materiale ikke har 
studeret, opfattes forskellig; jeg skal blot pege paa to Forklaringer, 
der ligge lige for: enten er det Systemer af uregelmæssig sammen- 
smæltede Karstrænge eller ogsaa abnormt byggede usammensatte 
Strænge. Jeg har mine Grunde til at antage det sidste og skal 
senere komme tilbage dertil [se Eupaep. toy'tilis]. 
Kiirvskaftet. 
Skaftet, der paa det torrede Materiale ofte som hos saa mange 
andre Eriocaulaceer er noget snoet, udmærker sig ved sin Styrke og 
dybe Furer; af saadanne findes tre; deres Bund er flad. Et Tvær¬ 
snit [XII, 6] viser os den sædvanlige Bygning, som vi i Hovedtræk¬ 
kene kende allerede fra de tretallige Kurvskafter hos Actbiocephalus ; 
Overhuden er meget stærkt skierotiseret og tykvægget, særlig ud¬ 
mærke Cellerne i Furernes Bund sig ved en næsten til intet ind¬ 
snævret Lysning. Fra visse Overhudsceller udgaa Grundceller for 
korte, tiltrykte „Malpighia“-Haar, hvis flade, ægformede, brune og 
tykvæggede Endecellers Længdeaxe er parallel med Kurvskaftets. 
Tværsnittet viser os fremdeles, at Furerne ere Render i Barkens 
meget stærkt udviklede, mekaniske Vævmasser, der hos denne Art 
ogsaa findes under Overhuden paa Ryggen af Skaftets fremspring¬ 
ende Kanter og saaledes strække sig helt rundt. Det mekaniske 
Vævs Sammensætning af langstrakte Celler med stærkt fortykkede, 
lagdelte og porede Vægge er ikke ny for os; i selve de tre 
