o on 
oo\) 
fra hyppig, har fundet Tvillingspalteaahninger af samme Beskaffen¬ 
hed som hos Eupaep. Schrader'i. Karstrængene, hvoraf tykkere og 
tyndere afvexle med hinanden, ere omgivne af de sædvanlige to 
Skeder, hvoraf den indre er den af de smalleste Celler dannede; 
Væggene heri ere som sædvanlig forvedede. Det mekaniske Væv er 
hos denne Plante paafaldende forskelligt fra, hvad vi hidtil have set; 
i Stedet for de lange, kollenkymatiske Celler finde vi nemlig meget 
korte, tyndvæggede, palissadelignende, klare Celler uden Tvær- 
vægge [YII, 3;m]; paa Oversiden af Bladet findes de ovenover alle 
Karstrængene, fra hvis Ledningsskeder de strække sig til Overhuden; 
paa Længdesnit ses deres Vægge at hælde (fremefter), og der findes 
ingen Cellemellemrum imellem dem. Paa Bladundersiden forekomme 
mekaniske „Palissader“ kun ved de tykkere Karstrænge, i Regelen 
altsaa ved hveranden Bladnerve, og her vise Længdesnit os da 
ejendommelige, luftfyldte Spalter imellem Væggenes Midtpartier, 
ganske som man saa almindelig ser mellem mange Planters hlad- 
grontførende Palissadeceller. I det hele taget gore disse ejendom¬ 
melige, mekaniske Celler Indtrykket af at være en Metamorfose af 
Palissadevæv. 
Hvad Assimilationsvævet i Bladet angaar, da er det væsenlig 
som sædvanligt; det er temmelig tæt; paa Længdesnit ses det bra- 
chyodiske Princip ret tydelig udtrykt, og den straaleformede Ordning 
af det midterste Bladkøds Celler (og for øvrigt ogsaa af Palissaderne) 
omkring Karstrængenes (særlig de smalles) Skeder er meget let at 
se paa Tværsnit. xVrmparenkym er ikke udviklet; Cellerne ere 
polyedriske. Deres store Bladgrontlegemer danne hvert flere, aflange 
Stivelsekorn, og i Cellerne findes sædvanligvis én eller to af de 
bekendte, meget smaa Krystalstave. 
I øvrigt er Assimilationsparenkymet ikke meget rigt udviklet 
paa Grund af Bladenes ringe Tykkelse; over og under Karstræng¬ 
enes Skeder er der saaledes kun Plads til henholdsvis ét og to 
Cellelag, hvoraf hint altsaa er Palissadevævet. 
22 * 
