343 
Haardaiinelserne paa Bladet angaar, fiudes der korte, sylformede, 
fremad hældende Børstehaar hestaaende af én længere Endecelle og 
to Grundceller, hvoraf den ene er hlæreformet opsvulmet, paa Bladets 
Overside; Undersiden er besat med særdeles tæt tiltrykte, temmelig 
smaa Malpighia-Haar. Paa denne Side af Bladet findes ogsaa 
Spalteaabningerne; ligesom hos Eupaep. Schradari have vi her 
stærkt lysbrydende Fortykninger af de Længdevægge, som skille 
Lukkecellerne ad, og de sidestillede Biceller ere kortere end disse; 
for øvrigt afvige Spalteaabningerne ikke fra dem, vi hidtil have 
fundet. 
Roden. 
Roden er en stærkt grenet, men ikke synderlig lang Trævlerod, 
af hvis yderst tynde, brune Grene det ingenlunde er ganske let at 
tage brugbare Snit. Efter Overhuden, paa hvilken jeg ikke har 
kunnet finde Rodhaar, ikke engang de ejendommelige, kubiske Celler, 
hvorfra saadanne pleje at udgaa, findes en af fire Cellelag dannet 
Bark, hvoraf det næstinderste ved sine meget snævre og tangential- 
strakte Celler danner en skarp Modsætning til de udenfor liggende; 
Endodermen er en meget storcellet, brun og smukt udviklet O-Skede. 
Centralcj'linderen, hvis Axe optages af ét eller to vide Stigekar, 
bestaar ikke af mange Celler; hveranden Hadromstraale støder op 
til Skeden, men Kegelmæssigheden i Tværsnittets Celleordning, som 
vi fandt hos Eupaep. tortilis, synes ikke at være tilstede her. 
Paa Rødderne har jeg fundet ikke faa L?y;i^&?yo!-Traade. 
JEsilocephaltis nitens Kth. 
Af denne smukke lille Eriocaulacé have flere Exemplarer, sendte 
fra Glaziou og bevarede i Spiritus, staaet til min Raadighed; paa 
næsten alle, som i Forbigaaende sagt havde uudfoldede Kurve paa 
lange Skafter, var Jord og Sand bleven hængende ved Rødderne, 
saaledes at de fleste af Plantens Dele, destoværre blot ikke Rod¬ 
spidserne, vare særdeles vel bevarede. 
Stængelen 
er en med meget tætsiddende, rosetstillede, stive, tilbagebøjede, 
