347 
i levende Tilstand være udstyrede med tre grOnne Striber (Sider 
el. Furer). Deres anatomiske Sammensætning er i Overensstem¬ 
melse med deres Spinkeliied forholdsvis simpel. Overhuden, hvis 
Celler ere noget lavere udeupaa de tre Kanter, er paa Furerne ud¬ 
styret med en enkelt eller paa sine Steder dobbelt Kække Spalte- 
aabninger af den for Eriocaulaceerne sædvanlige Form med to side¬ 
stillede Biceller. 
Under Overhuden ligger Barken; de fleste Celler heri ere ud¬ 
viklede som et halvkollenkymatisk, klorofylløst Stereom, der danner 
tre store Længdestrænge gennem hele Skaftet svarende til dettes 
tre Kanter; Barkvævet i Furerne mellem Stereomlisterne, altsaa un¬ 
der Spalteaabningerne, er et bladgrontholdigt, meget lakunøst Paren- 
kym; Cellerne heri ere strakte i radial Ketning og løbe ud i tem¬ 
melig smalle Arme; de ere stillede skraat opefter. En særlig frem¬ 
trædende Endoderm findes ikke, om end Barken indadtil kan siges 
at afsluttes af et sammenhængende Lag af langstrakte Stereom- 
elementer. 
Indenfor Barken findes en dobbelt Kreds af 6, normalt byg¬ 
gede, kollaterale Karstrænge; de tre (paa Tværsnit) mindre ligge 
yderst; de have Sterombelægning (ét Lag Celler) paa deres ind¬ 
vendige Side og støtte sig udadtil umiddelbart til den omtalte me¬ 
kaniske Cylinder; de tre storre have videre Kar i Hadromet, i 
hvis inderste Del (Protoxylemet) den for saa mange Monokotyle- 
doners Karstrænge karakteristiske Lakune findes. Axen i Kurv- 
skaftet indtages af en fincellet, kun lidet udviklet Marv. 
Bygningen af denne Arts Skafter er altsaa i Hovedtrækkene 
som de foregaaendes; der er kun indtraadt en til den ringere Dia¬ 
meter svarende storre Spinkelhed i Konstruktionen. 
Itladeiie^ 
som danne tætte Kosetter, ere trods deres mindre betydelige Stor- 
relse ret sammensat og i flere Henseender ganske interessant 
byggede. Oversiden er plan. Undersiden hvælvet; det klorofyl- 
holdige Bladkød er tættest paa hin, medens et Luftkammersystem 
indtager det meste af denne. 
