353 
sammenhængende Celler, som stive dem af, støde indadtil op til 
den af tre a fire Cellelag dannede Inderbark, hvis skierotiske Celler 
have ret store Celleniellemrnm. 
Endodermis bestaar af stærkt radialstrakte, smalle Celler. 
Længe efter at Inderbarkens Sklerose er begyndt, holde disse sig 
tyndvæggede; Casparys Pletter ere ikke tydelige, da Væggene ere 
bølgede i deres hele Udstrækning. Senere indtrædende, stærke 
Fortykkelser omdanne omsider den tyndvæggede Endoderni til en 
O-Skede. 
I Centralcylinderen gennembrydes Perikambiet af Hadrom- 
straalerne. I Axen findes ét eller to vide Næt-(Stige-)Kar. 
Denne Itodbygning tyder paa fugtigt Yoxested; jeg ved intet 
om, hvor mit Exemplar er taget, men det har utvivlsomt været paa 
en noget anderledes Lokalitet end de to andre LopJioplLyllum-Xxi^Yy 
der ere fundne henholdsvis i rivende Strom og paa tor Savanne. 
Trichoealyx sp. nov.! | Scbenck misit!]. 
En sandsynligvis ny Art af Underslægten Trichoealyx var 
imellem det mig af Scheuck overladte Spiritusmateriale. Den 
staar utvivlsomt nær ved Tr. rufulus Kth., er en lav, tueformet, 
haaret Plante med grundstillode, linjeformede, tilspidsede Blade, 
som udgaa fra en yderst kortleddet, opret eller skraat opstigende 
Kodstok, som imellem Bladene er tæt besat med lange, klare Haar. 
Fra den udgaa de tykke, svampede, hvide Kødder. Kurvskafterne, 
hvis Grund omgives af en skraat afskaaren, haaret Vagina, ere 
utydelig furede, 8 a 10 Ctm. lange. 
Khizomet. 
Den tykke, sammentrængte, næsten knoldformede Stængel, der 
staar lige i Jordskorpen, har paa Grund af de saa tæt paa hver¬ 
andre siddende Blade ■ ingen fri Overflade. Fra de forholdsvis 
faa Overhudsceller, som kunne siges at repræsentere denne, (saa 
vel som fra Bladfødderne) udgaa talløse, lange Haar af den sæd- 
23 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1888. 
