369 
Raadigbed. KOrnicke søger den store Slægt Paepalanthus s 
Type i den artrige Underslægt Eupaepalanthus saaledes, som han 
har sammensat denne, forekommer den mig ogsaa i anatomisk Hen¬ 
seende at være meget naturlig. I hvert Tilfælde afviger Actino- 
cephalus [til hvilken i det mindste de store Arter af Dhaeranthus 
slutte sig meget nær, hvad Bladets og Stammens Bygning angaar], 
forholdsvis ikke lidt derfra, medens Psilocephalus, lYlchocephalus 
og Platycaulon [bortset fra dennes Skafter] langt stærkere slutte 
sig til de dem ogsaa i habituel Henseende meget lignende pAipae- 
palanthus-Xxi^x. Jeg vil imidlertid indtil videre afholde mig fra 
nærmere Diskussion af det anatomiske Udtryk for Slægtskabs¬ 
sammenhængen af den ovenfor anførte Grund. 
For den fy si ologi sk-anatomiske Betragtning vil det være 
af Interesse at undersøge, hvorledes vor her omhandlede Families 
Tilpasning til Omgivelserne har fundet sit Udtryk, og om over¬ 
hovedet de Sætninger, forskellige Botanikere i den nyere Tid have 
ment at burde opstille om Forholdet mellem Plantens Bygning og 
de omgivende Medier eller virkende Naturkræfter, kunne finde An¬ 
vendelse paa vor Familie. Jeg kan imidlertid ikke afholde mig fra 
atter at henpege paa, at der netop i denne Art Undersøgelser, som 
jo give Anledning til mere eller mindre interessante Spekulationer, 
ligger en stor Fristelse, nemlig til Opstilling af Teorier og Hypo¬ 
teser. Naar saadanne ikke have den fornødne experimentelle Bag¬ 
grund, have de i det mindste for mig ikke nogen stor Værdi. I 
den fysiologiske Anatomi sé vi for Tiden bl. a. to saadanne Teorier; 
Schwendener har opstillet sit „mekaniske“ Princip, og HåbeiTandt 
fremsat sin Lære om Assimilaternes Bortledning. Af disse er der 
ingen Tvivl om, at hin er en vel begrundet og med alle Iagttagelser 
'stemmende Lærebygning; den kan med Rette føre Navn af Teori, 
og under disse Undersøgelser, som her forelægges, er der ikke fore- 
% 
kommet mig noget, som kunde tale derimod. Men med Hensyn til 
Haberlandts Lære maa jeg sige, at saa aandrig den end kan 
være, synes den mig dog ikke at være andet end en Hypotese. Jeg 
har i denne Afhandling betjent mig af Udtrykket den brachyo- 
24 
Vidensk. Meddel fra den naturh. Foren. 1888. 
