378 
I 
ning. De nævnte Arter have kun temmelig ringe Forskel paa de 
to Bladsiders Assimilationsvæv, og de voxe i Regelen paa stærkt 
sollyse Sletter, selv om de ogsaa flere Gauge ere fundne paa noget 
mere skjggefulde Lokaliteter. Fuldt isolaterale ere Bladene imidlertid 
ingenlunde; Overhuden og det mekaniske Væv er ikke éns paa de 
to Bladsider. 
Af Stængelorganer har jeg kun fundet Kurvskafterne assi¬ 
milerende. I disse er det bladgrontholdige Væv umiddelbart inden¬ 
for Overhuden i Regelen tydelig udviklet som et Palissadelag. Hos 
nogle Arter [JEupaepalanthus Slchraderi, Fsilocephalus niteyis] ses 
Cellerne heri stærkt opad hældende, hvilket altsaa i Henhold til 
Pick’s ovennævnte Undersøgelser er i Overensstemmelse med deres 
vertikale Stilling. For øvrigt skal jeg her blot minde om, hvad 
ogsaa ovenfor er fremhævet, at Assimilationsvævets Tilslutning til 
Overhuden meget ofte er den samme som til det indre Væv, saa 
at der altsaa her næppe kan være Tale om nogen egenlig „bra- 
chyodisk“ Ordning. 
b. Traiispiratioiien. 
Skont der, som allerede ovenfor berørt, ikke for Tiden synes 
at herske fuld Enighed om, hvor vidt Transpirationen er nogen 
for Plantens Liv nødvendig fysiologisk Proces^), er der dog 
ingen Tvivl om, at et altfor rigeligt Vandtab ikke er heldigt. Ville 
vi hos Ericaulaceerne eftersøge de forskellige Bygningsforhold, som 
kunde staa i Forbindelse med dette Fænomen, ville vi finde ad¬ 
skillige, der aabenbart maa tydes som transpirationsformindskende. 
Som et saadant opfatter jeg den meget storcellede Overhud, 
der, som Westermaier vil, kan betragtes som et Vandreservoir. 
For at Vandet ikke skal fordampe for hurtig ud af dette, er der her 
som hos saa mange andre Planter, en tydelig Kutikula; Cellernes 
C Saa vel med Hensyn til Definition som til Diskussion af dette Begreb 
maa jeg henvise til Volckens smukke, ofte anførte Arbejde: Flora 
d. aegypt.-arab. Wuste, p. 34 ff. 
