382 
Hvad selve de absorberende E odli aar angaar, da ere de ikke 
særlig lange, men for øvrigt ganske normale, altsaa ugrenede. At 
de ofte staa parvis (eller endog i smaa Grupper), synes ikke at 
være nogen epliarmonisk Karakter. 
Særegne Ejendommeligheder ved Absorptionssystemet kunne vi 
i det hele taget ikke vente hos den her behandlede Familie, der 
i den Henseende ikke lever under extreme Forhold. Det gaar ikke 
med den som med Klit- og Ørkenplanter, der af flere Grunde maa 
gore særegne Anstrængelser for at hente det nødvendige Vand, de 
behøve; vor Familie er i den Henseende vel situeret. Ingen Erio- 
caulacé har særlig lange Eødder; hos de fleste ere de netop for¬ 
holdsvis korte; de kunne være stærkt grenede, hvilket i Eegelen 
forekommer hos Arter fra en fastere Jordbund, men som oftest er 
Eodgrenenes Antal ringe. 
De overjordiske Organer staa ikke i Absorptionens Tjeneste. 
Som Hovedresultater af alle de i det foregaaende med¬ 
delte Undersøgelser og Overvejelser angaaeiide den i dette 
Arbejde behandlede Families vegetative Organer kunne følgende 
anføres: 
1) Eriocaulaceerne. hvis anatomiske Forhold hidtil have været 
saa godt'som ukendte, ere byggede i Overensstemmelse 
med den for Flertallet af de énkimbladede Planter be¬ 
kendte Type. 
2) Som særegne Ejendommeligheder ved den nævnte Plante- 
familie kunne Bladenes Mangel paa Nerveanastomoser, 
Spalteaabningstypen og den storcellede Overhud paa 
Bladene betragtes. Hertil slutter sig Forekomsten af 
Malpighia-Haar. 
3) Eriocaulaceerne frembyde et af de meget faa blandt 
Monokotyledonerne fundne Exempler paa Tilstedeværelsen 
af Kollenkym. 
