XI 
De Laks, der kun har tilbragt 2 å 2 V 2 Aar i Havet, søger op 
til Gydepladserne fra Slutningen af April til November. De har 
en Længde fra ca. 68 til ca. 95 cm, i Gennemsnit ca. 80 cm. 
De Laks, der kun har tilbragt godt 1 Aar i Havet, søger op til 
Gydepladserne i Sommertiden, særlig i Juni, Juli og August. De 
har en Længde fra ca. 47—71 cm, i Gennemsnit ca. 60 cm, (Se 
iøvrigt A. C. Johansen &J. Chr. Løfting: „Ober den Gudenaa- 
Lachs“ i H e n k i ngs 11. Lachsbericht. Rapports et Procés-Verbaux. 
Cons. perm. internat. Vol. 23. 1916). 
Professor Jungersen spurgte, hvorledes man lettest kunde skelne 
de unge Laks og Ørred fra hinanden. Foredragsholderen anførte 
som et praktisk Kendetegn, at hos Laks af 10—25 cm Længde var 
Brystfinnen mere end dobbelt saa lang som den udvendigt synlige 
Del af Overkæben, medens hos Ørred af tilsvarende Størrelse Bryst¬ 
finnen ikke var dobbelt saa lang som Overkæben, Ogsaa hos Indi¬ 
vider af mindre Størrelse udgjorde Overkæbens Længde en mindre 
Procentdel af Brystfinnens Længde hos Laksen end hos Ørreden. 
Stud. mag. Richard Ege holdt Foredrag om: Den respiratoriske 
Funktion af Vandinsekters fra Overfladen hentede Luftforraad. 
Som Hovedresultat af sine Undersøgelser over Betydningen af 
Luftforsyningen hos Dytiscidae, Corixidae og Notonecta fremhævede 
Foredragsholderen, at Luftforsyningen hos disse Insekter har re¬ 
spiratorisk Betydning, og det ikke alene derved, at de ud¬ 
gør et Reserveforraad, fra hvilket Dyret faar sin Ilt, medens det 
opholder sig i Vandet, men det fungerer desuden — i det mindste 
hos de fleste Former — som et Aandedrætsapparat, ved Hjælp af 
hvilket Dyret bliver i Stand til at udnytte den Ilt, der findes opløst 
i Vandet. 
Dyrenes Luftforraad er nemlig — ved en større eller mindre 
Overflade — i Berøring med det omgivende Vand; naar Iltspæn¬ 
dingen i Dyrets Luftforsyning paa Grund af Dyrets Forbrug bliver 
mindre end Iltspændingen i det omgivende Vand, maa der diffundere 
Ilt fra Vandet ind i Dyrets Luftforsyning, 
Berøringsfladen mellem Vandet og Dyrenes Luftforsyning er saa 
stor, at den inddiffunderende Iltmængde er tilstrækkelig til at opret¬ 
holde Dyrenes Liv, selv en Temperatur af 15—20”; kun de store og 
middelstore Dytiscidae som f. Eks. Dytiscus, Colymbetes og Ilybius 
danner en Undtagelse herfra. 
Det lader sig beregne, at en Corixa Geojfroyi f. Eks. faar lige 
saa meget Ilt ved Diffusion fra Vandet, som den bruger i Hvile og 
ved en Temperatur af 15—20”, saasnart Iltspændingen i Dyrets Luft¬ 
forsyning er ca, 5 ”/o lavere end Iltspændingen i det omgivende 
Vand. Iltspændingen i almindeligt Vand er ca. 21 ”/o; saasnart Ilt¬ 
procenten i Dyrets Luftforsyning er sunket til ca. 16 ”/o, vil Dyret 
altsaa modtage lige saa meget Ilt fra Vandet, som det bruger, og 
fra det Øjeblik vil Iltprocenten i Luftforsyningen ikke forandre sig. 
