VIII 
i de varme Egne udvider deres Udbredelse mod Nord i den hydro¬ 
grafiske Sommertid, og at Fisk, der hører hjemme i nordlige Egne, 
trænger længst mod Syd i den hydrografiske Vintertid. 
Derimod er det tvivlsomt, om man tør sige, at Nordhavet, Nord¬ 
søen, Skagerak og Kattegat ogsaa hører med til Artens egentlige 
Udbredelsesomraade, selv i den hydrografiske Sommertid. Sand¬ 
synligvis er det Strømmen, der mere end dens Egenbevægelse bi¬ 
drager til, at den kommer ind i disse Farvande, hvor den aabenbart 
som Regel snart gaar til Grunde. Ganske vist maa det antages, 
at den føres i levende Tilstand over Nordhavet og Nordsøen til 
Skandinaviens og Danmarks Kyster, men er den først naaet hertil, 
dør den aabenbart i Reglen snart. De fleste Individer findes her i 
døende eller død Tilstand, ofte drevne op paa Strandbredden. Det 
er meget tvivlsomt, om noget Individ ved vore Kyster overlever 
den hydrografiske Vintertid. Hidtil er kun et enkelt Individ ob¬ 
serveret i Marts og ingen i Maanederne April—Juni. 
Hvis jeg har Ret i den Opfattelse, at Artens Egenbevægelse 
ikke spiller nogen synderlig Rolle for dens Optræden ved Skandi¬ 
naviens og Danmarks Kyster, men at den driver ind med Strøm¬ 
men fra den vestlige Del af Atlanterhavet paa den Aarstid, da den 
dér holder sig i de øvre Vandlag, maa man nærmest hos os be¬ 
tragte den som en stor Planktonform. Den Faceforskydning, 
der er i Perioden for dens Maksimalhyppighed fra de Britiske Øers 
vestlige Kyster til Skandinaviens og Danmarks Kyster, svarer da 
til den Tid, en Planktonform er om at drive ind fra Atlanterhavet 
til disse Kyster. Fra de Britiske Øers vestlige Kyster til Skagerak 
og Kattegat andrager denne Faceforskydning ca. 4 Maaneder. Af¬ 
standen fra Skotlands nordvestlige Kyster til Skagen er ca. 500 Sømil, 
og Strømmen skulde saaledes kunne føre en Planktonform over 
denne Distance i ca. 4 Maaneder, hvad der vilde svare til en Strøm¬ 
hastighed af ca. 4 Sømil i Døgnet, hvis man gik ud fra. at Trans¬ 
porten foregik i lige Linje. Den virkelige resulterende Strømhastig¬ 
hed maa herefter antages at være noget større. 
Afstanden fra den engelske Kanals østlige Del til Skagen er 
ligeledes ca. 500 Sømil. Enkelte af de Klumpfisk, der strander ved 
Danmarks Kyster, kan muligvis være drevet gennem Kanalen og 
Nordsøen hertil. Men næppe mange. Det er kun ubetydelige Vand¬ 
masser, der kommer denne Vej til Skagerak og Kattegat i Forhold 
til de Vandmasser, der bevæger sig hertil efter at have passeret 
Tærskelen mellem Skotland og Færøerne. Der er vistnok Sand¬ 
synlighed for, at de Individer, der passerer gennem Kanalen til vore 
indre Farvande, gennemgaaende vil være længere under Vejs end 
de Individer, der passerer den anden Vej. Den resulterende Strøm¬ 
styrke i den sydlige Del af Nordsøen synes at være meget svag. 
Bulletin Hydrographique, Juillet 1913—^Juin 1914, Copen- 
hague 1915. 
