134 
Fig. 1. Bagkrop af llavpaliis ruficonns nu>d Pup¬ 
per af Gijmiiopeza alhijyeniiis. Fig. 2. 'fonde- 
piijipe af Gyiniwpeza alhipennis. Fig. 8. Jkag- 
endeii af Tøndepup])en, visende (iattet, Bagsjii- 
raklenie og Tornvæl)iiingen. 
I den danske Fauna er 
Gruppen, foruden ved de to 
Gijinuopezd-Arter, repræsen¬ 
teret ved nogle faa andre 
Arter, af hvilke ingen er 
hyppigt forekommende og de 
Heste særdeles sjældne..^) 
Af Gijmnopeza deniidata 
Zett. kendes endnu kun ét 
dansk Eksemplar, som jeg den 
9. Juli 1914 fandt paa en Lan¬ 
devej ved Tisvilde. Jeg iagt¬ 
tog Dyret i ikke saa kort 
Tid, medens det løb omkring 
med Bevægelser, der lignede 
en af de mindre Pompiliders, 
og bemærkede, at skønt det 
havde god Lejlighed til at 
flyve bort, benyttede det sig 
ikke heraf, men søgte at 
redde sig ved Løb. Denne 
Utilbøjelighed til at flyve, 
som ellers er fremmed for 
Snyltefluerne, staar forment¬ 
lig i Forbindelse med, at 
Værterne færdes nede paa 
Jorden. “) 
I Foraaret 1903 fandt Læ¬ 
rer J. P. Kryger i sin Have 
h Weberia curvicauda FH... der er den hyppigst forekommende Art, er 
fundet flere Steder i Nordsjælland i Tiden April—Juli; W. thoracica Meig. 
er i ældre Tid fundet et Par Steder paa Sjælland; af Evibrissa obscuri- 
pennis Meig. kendes her fra Landet endnu kun det af Zetterstedt om¬ 
talte Eksemplar, der er fanget ved Sorø i September 1845; derimod er 
Besseria melaniira Meig., af hvilken Art Zetterstedt ogsaa kun orntalte 
ét dansk Stykke, for nylig fundet igen ved Tisvilde. 
■^) En anden Snylteflueart, Catharosia pygmæa Fil., har lignende Vaner. 
Dens Hunner, som kan iagttages løbende omkring paa svagt bevoksede 
Sandmarker, er det aldrig lykkedes mig at faa til at flyve op. Den Om- 
