150 
Kun tre Aar senere fandtes et andet Eksemplar, der blev be- 
\ 
skrevet 1827 af I. Harwood (op. cit.) i en Afhandling: “On a 
newly discovered genus of Serpentiform Fishes.“ Harwood, der 
øjensynlig ikke har kendt Mitchill’s Beskrivelse, opstiller Dyret 
under Navnet Ophiognatluis ampiillaceus med følgende Beskri¬ 
velse : 
'' Ophiognatlis. Corpus nudum, lubricum, colubriforme, com- 
pressum, sacco amplo abdominali. Caput antice depressum, maxilla 
superiore (paulo) longiore. Dentes, in maxilla inferiøre, et ossibus 
intermaxillaribus, subulati, retroflexi. Maxillæ elongatæ, patulæ, 
dilatabiles, (serpentium instar). Lingua vix conspicua. Spiracula 
ante et sub pinnas pectorales, magna. Pinnæ pectorales, dorsales, 
analesque radiis mollibus; ventrales nullæ. Oculi minimi, prope 
extremitatem maxillæ superioris positi. Cauda elongata, in fila- 
mentum apterum producta“. 
Giinther sammenfatter i Bind VIII af “Catalogue of the Fishes 
in the British Museum “ (1870) de kendte Eksemplarer under Nav¬ 
net Saccopharynx flagellum med Syn. Saccopharynx ampulla- 
ceiis. Goode og Bean giver senere (1896) i „Oceanic Ichthyo- 
logy“ en Liste over de indtil da kendte Eksemplarer under Navnet 
Saccopharynx flagellum, Mitchill, men anfører dog, at det ikke 
er udelukket, at Listen omfatter mere end en Art. Af nyeste Dato 
(1912) foreligger imidlertid et Arbejde af Regan: “The Anatomy 
and Classification of the Teleostean Fishes of the Order Lyomeri“, 
hvor der kun opføres en Art: Saccopharynx ampullaceus, Har¬ 
wood 1827. Det foreliggende Eksemplar fra „Margrethe“s Atlanter- 
havstogt stemmer i alt væsentligt med Regan’s Beskrivelse, hvor¬ 
for jeg har benyttet dennes Artsbenævnelse. 
Systematik. Slægten Saccopharynx har sammen med de 
ret nærstaaende Slægter: Eurypharynx, Macropharynx og Gastro- 
stomns i systematisk Henseende ført en ret omtumlet Tilværelse, 
og som man af nedenstaaende vil erfare, er Meningerne om deres 
systematiske Plads vedblivende delte. 
De ældre Forfattere som Cuvier og Giinther ansaa Sacco- 
pharyngiderne for at staa Muræniderne nær, d. v. s. tilhørende den 
nuværende Orden Apodes. Dette Synspunkt hævdes endnu af en 
Kreds af Ichthyologer, hvoraf kan nævnes Brauer (1906), Bou- 
